ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 р. 	Справа № 440/12864/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної установи "Божковська виправна колонія (№16)" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2025, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава, повний текст складено 21.11.25 по справі № 440/12864/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Державної установи "Божковська виправна колонія (№16)"   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи "Божковська виправна колонія (№16)" (далі - ДУ "Божковська виправна колонія (№16)", відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Божковська виправна колонія (№16)", яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року;
- зобов`язати Державну установу "Божковська виправна колонія (№ 16)" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Божковська виправна колонія (№ 16)", яка виразилась у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати;
- зобов`язати Державну установу "Божковська виправна колонія (№ 16)" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 ОСОБА_1 під час проходження ним служби у ДУ "Божковська виправна колонія (№16)" не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, що призвело до отримання грошового забезпечення не у повному обсязі.
Посилаючись на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" у редакції від 15.12.2015 (далі - Порядок № 1078) та постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294 (далі - Постанова № 1294), яка набрала законної сили 01.01.2008, наполягав, що при визначенні розміру індексації за спірний період, слід застосовувати в якості базового місяця - січень 2008 року.
Враховуючи факт невиплати позивачу грошового забезпечення в належному розмірі, стверджував про наявність у нього права на отримання компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до приписів Закону України “Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат” від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та “Порядку проведення компенсації громадянам частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159) за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно.
Крім того, вважав достатніми підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення у відповідності до приписів «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44).
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 у справі №440/12864/25 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державної установи "Божковська виправна колонія (№16)" (вул. Центральна, 5, с. Божківське, Полтавський район, Полтавська область, 38734, ідентифікаційний код 08564268) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Державної установи "Божковська виправна колонія (№16)" щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.
Зобов`язано Державну установу "Божковська виправна колонія (№ 16)" нарахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.
Зобов`язано Державну установу "Божковська виправна колонія (№ 16)" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення судом норм матеріального, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 у справі № 440/12864/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що останнім місяцем підвищення окладу позивача був січень 2008 року, оскільки з 01.07.2013 оплата праці ОСОБА_1 збільшилась за рахунок підвищення розміру надбавки за вислугу років згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а з 01 січня 2017 року збільшився та змінився посадовий оклад позивача у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294» (далі – Постанова № 1036), у зв`язку з чим, на переконання відповідача, для застосування січня 2008 року як «базового» для розрахунку індексації у період з 01.01.2016 до 28.02.2018 не має законних підстав.
Наполягав на передчасності вимог позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, оскільки нарахування та виплата суми індексації грошового забезпечення ще не відбулося.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України з 14.01.2000 по 30.12.2020, що підтверджується записами у трудовій книжці ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 14.03.1995.
У відповідь на звернення представника позивача, листом № 15/10-1/4063 від 12.08.2025 відповідач повідомив, що ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію у повному обсязі згідно з Порядком № 1078, при цьому зазначено, що використання в якості базового місяця – січня 2008 року буде неправомірним з огляду на підвищення тарифної ставки (окладу) позивача з 01.01.2017.
Вважаючи протиправною бездіяльність Державної установи "Божковська виправна колонія (№ 16)" щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця - січень 2008 року та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Державної установи "Божковська виправна колонія (№ 16)" щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки внаслідок прийняття Постанови № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008, підвищені тарифні ставки (оклади) військовослужбовців, а тому у процедурі обчислення індексації грошового забезпечення позивача, як військовослужбовця слід було використати індекс споживчих цін січня 2008 року до наступного підвищення посадових окладів військовослужбовців, однак, відповідачем не виконано обов`язок здійснити виплату індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січня 2008 року.
Зважаючи на наявний факт несвоєчасної виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, суд першої інстанції вважав вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення такими, що підлягають задоволенню.
Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати Державну установу "Божковська виправна колонія (№ 16)" нарахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року разом з компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, суд першої інстанції виходив з їх передчасності, оскільки відповідний обов`язок у відповідача виникає у момент здійснення виплати спірної індексації, тобто у майбутньому.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (рішення підлягає перегляду в частині задоволення позовних вимог), колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частиною другою статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713-IV (далі - Закон № 2713-IV), умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
Частиною п`ятою статті 23 Закону № 2713-IV встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України “Про індексацію грошових доходів населення” від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (далі - Закон України № 1282-ХІІ).
У статті 1 Закону № 1282-ХІІ законодавець навів визначення таких понять: індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Перелік об`єктів індексації установлений частиною першою статті 2 Закону № 1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.
До таких об`єктів індексації в силу абзацу 4 частини першої статті 2 Закону № 1282-ХІІ належить оплата праці (грошове забезпечення).
Межі індексації визначені частиною шостою статті 2 Закону № 1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 3 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотки.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
З аналізу положень Закону № 1282-ХІІ вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Таким чином, враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №380/1513/20.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок № 1078, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01 січня 2016 року - 103 відсотки).
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Отже, приписами наведених нормативно-правових актів встановлено, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 викладено в новій редакції пункт 10-2 Порядку № 1078, якою, в тому числі, внесено зміни, якими поширено його положення для новоприйнятих працівників, що застосовується з 1 грудня 2015 року:
“Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник”.
При цьому, загальне правило визначення базового місяця для нарахування індексації встановлено у п. 5 Порядку № 1078:
“У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення”.
Відповідно до пункту 14 цього Порядку, роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.
Мінсоцполітики в листі від 28.04.2016 № 201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає у тому, що “…обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник”.
Таким чином, з 1 грудня 2015 року змінились правила визначення базового місяця, згідно з якими базовим для нарахування індексації є місяць підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Іншого правила з 1 грудня 2015 року чинне законодавство не містило.
Відтак, для особи, яка проходила службу, обчислення індексу споживчих цін з 1 грудня 2015 року мало здійснюватися з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає така особа.
У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на те, що Постановою № 1294 від 07.11.2007 затверджено схеми посадових окладів відповідних категорій осіб рядового і начальницького складу.
Відповідно до пункту 13 Постанови № 1294, вона набрала чинності з 01.01.2008.
Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, якою були встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме до 01.03.2018.
При цьому, Постановою № 1036 внесено зміни до Постанови № 1294.
Так, згідно з пунктом 2 Постанови № 1036, яка набрала чинності 01.01.2017, затверджено нову схему посадових окладів особам начальницького складу установ виконання покарань.
Отже, з 01.01.2017 (дата набрання чинності Постановою № 1036) підвищились розміри посадових окладів осіб начальницького складу установ виконання покарань та посадових окладів осіб рядового і молодшого начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.
На виконання вимог Постанови № 1036 відповідачем видано наказ від 28.02.2017 №22/ОС-17 «Про встановлення посадових окладів», яким визначено встановити посадові оклади особам рядового і начальницького складу установи з 01.01.2017 – старшому прапорщику внутрішньої служби ОСОБА_1 , заступнику чергового помічника начальника установи начальнику чергової зміни відділу нагляду і безпеки Божковської виправної колонії (№ 16), посадовий оклад у розмірі 1150 грн.
Отже, доводи відповідача про те, що посадовий оклад позивача змінився з січня 2017 року знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
З аналізу вищенаведеного вбачається, що на законодавчому рівні розмір посадового окладу військовослужбовців Державної кримінально-виконавчої служби був встановлений у січні 2008 року (Постанова № 1294), однак, у січні 2017 року відбулося підвищення такого розміру (Постанова № 1036), а у подальшому - у березні 2018 року (Постанова № 704).
Таким чином, з 01.01.2017 року й надалі до нормативного регулювання зміни розміру посадових окладів та грошового забезпечення, а саме, по 28.02.2018, базовим місяцем при обрахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовців Державної кримінально-виконавчої служби є січень 2017 року, що відповідає пункту 5 Порядку №1078, виходячи з місяця збільшення посадового окладу, а не січень 2008 року, як вважав позивач.
У свою чергу, січень 2008 року має бути базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується учасниками справи, що у спірний період з 01.01.2016 по 28.02.2018, позивач проходив службу у Державній установі "Божковська виправна колонія (№16)".
Базовим місяцем при визначенні розміру індексації грошового забезпечення позивача у період із січня по грудень 2016 року включно відповідачем було використано липень 2013 року, а з 01.01.2017 по 28.02.2018 - січень 2017 року, що також не заперечується сторонами у справі.
Отже, враховуючи те, що позивачу індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 не виплачувалася із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання такої бездіяльності протиправною та задоволення позовних вимог у вказаній частині.
Разом з цим, з огляду на правомірне використання відповідачем січня 2017 року в якості базового при обрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2017 по 28.02.2018, що відповідає приписам Порядку № 1078 з урахуванням Постанови № 1036, колегія суддів вважає, що права позивача в цій частині позовних вимог не є порушеними, а підстави для задоволення позову - відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності Державної установи "Божковська виправна колонія (№ 16)" щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року та зобов`язання Державної установи "Божковська виправна колонія (№16)" нарахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року, що свідчить про обґрунтованість вимог апеляційної скарги та наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення у вказаній частині.
Надаючи оцінку позовним вимогам в частині зобов`язання ДУ «Божковська виправна колонія (№ 16)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до положень статті 1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
За визначенням частини 1 статті 2 Закону № 2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (частина друга статті 2 Закону № 2050-III).
Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2001 № 159, якою затверджено Порядок № 159).
Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року № 21-2003а16, Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі №810/1092/17 та від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17.
Необхідно врахувати, що Верховний Суд вже викладав правові висновки щодо застосування норм Закону № 2050-ІІІ, зокрема у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19, правовідносини у якій є подібними до правовідносин у справі, що розглядається.
Застосовуючи цей висновок у справі № 240/11882/19, з урахуванням наявності факту невиплати позивачу сум грошового забезпечення за заявлений період у зв`язку з бездіяльністю власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину заробітної плати, Верховний Суд дійшов висновку, що така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.
Колегія суддів при розгляді цієї справи не вбачає підстав для відступу від викладеної правової позиції.
Враховуючи невиплачені позивачу суми належної індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача права на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням відповідачем строків їх нарахування та виплати за вказані періоди.0
З огляду на те, що саме внаслідок не нарахування та невиплати відповідачем сум індексації грошового забезпечення у належному розмірі позивач набув право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, доводи відповідача про передчасність таких вимог є помилковими.
Наведені висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка наведена у постанові від 24.01.2025 у справі №380/1607/24.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене та те, що суд першої інстанції не у повному обсязі встановив всі фактичні обставини по справі та неправильно застосував норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 по справі № 440/12864/25 підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Державної установи "Божковська виправна колонія (№16)" щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року та зобов`язання Державної установи "Божковська виправна колонія (№16)" нарахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.
В іншій частині задоволення позовних вимог рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 по справі № 440/12864/25 підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване.
Доводи апеляційної скарги у вказаній частині висновків суду не спростовують.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної установи "Божковська виправна колонія (№16)" - задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 по справі № 440/12864/25 в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Державної установи "Божковська виправна колонія (№ 16)" щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року та зобов`язання Державної установи "Божковська виправна колонія (№ 16)" нарахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року - скасувати.
Прийняти в цій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Божковська виправна колонія (№ 16)" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
В іншій частині задоволення позовних вимог рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 по справі № 440/12864/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	Я.М. Макаренко   С.П. Жигилій