ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 р. 	Справа № 520/32681/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2026, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 17.02.26 у справі № 520/32681/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 
про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі № 520/32681/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 27.06.2024 року. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації Україні у Харківській області: №04-49/314 від 18.06.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2022 року, №04-49/315 від 18.06.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2023 року. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2025 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі № 520/32681/24 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити індексацію заборгованості довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2022 до моменту прийняття рішення у цій справі. Ухвалено в скасованій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити індексацію заборгованості довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2022 до моменту прийняття рішення у цій справі. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі № 520/32681/24 залишено без змін.
До Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив суд:
- внести зміни до резолютивної частини рішення № 520/32681/24 в третій абзац, де замість Пенсійного фонду в Київській області зобов`язати Пенсійний фонд Харківській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підстави довідки Територіального управляння Державної судової адміністрації у Харківській області: №04-49/314 від 18.06.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, №04-49/315 від 18.06.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року;
- індексацію заборгованості щомісячного довічного грошового утримання проводити з 1 січня 2022 року до моменту остаточних виплати;
- Пенсійному фонду в Харківській області поновити виплати довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 1 квітня 2025 року за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 1 липня 2024 року (№ 520/10310/2024 суддя Кухар М.Д.);
- винести ухвалу про звернення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 1 липня 2024 року (№520/10310/2024 суддя Кухар М.Д.), про перерахунок довічного грошового утримання до негайного виконання за час зниження її виплати, тобто за чотири місяця.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 у справі 520/32681/24 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2025 ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 у справі № 520/32681/24 скасовано. Направлено справу № 520/32681/24 для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції у вищевказаній постанові зазначив, що за змістом заяви позивач просив прийняти додаткове рішення, замінити сторону виконання, роз`яснити порядок виконання.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 виділено окремо вимоги заяви ОСОБА_1 щодо роз`яснення рішення суду у справі № 520/32681/24, а саме:
- внести зміни в резолютивну частину рішення № 520/32681/24 в третій абзац, де замість Пенсійного фонду в Київській області зобов`язати Пенсійний фонд Харківській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підстави довідки Територіального управляння Державної судової адміністрації у Харківській області: №04-49/314 від 18.06.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, №04-49/315 від 18.06.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року;
- індексацію заборгованості щомісячного довічного грошового утримання проводити з 1 січня 2022 року до моменту остаточних виплати;
- Пенсійному фонду в Харківській області поновити виплати довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 1 квітня 2025 року за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 1 липня 2024 року (№ 520/10310/2024 р. суддя Кухар М.Д.);
- винести ухвалу про звернення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 1 липня 2024 року (№520/10310/2024 р. суддя Кухар М.Д.), про перерахунок довічного грошового утримання до негайного виконання за час зниження її виплати, тобто за чотири місяця.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 закрито провадження за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду щодо винесення ухвали про звернення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 (№ 520/10310/2024 р. суддя Кухар М.Д.), про перерахунок довічного грошового утримання до негайного виконання за час зниження її виплати, тобто за чотири місяця.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2025 ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 у справі № 520/32681/24 скасовано. Справу № 520/32681/24 направлено до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції у вищевказаній постанові зазначив, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про закриття провадження за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду щодо винесення ухвали про звернення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 (№ 520/10310/2024 р. суддя Кухар М.Д.), про перерахунок довічного грошового утримання до негайного виконання за час зниження її виплати, тобто за чотири місяця, оскільки позивач від таких вимог у заяві від 22.10.2025 не відмовлявся.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду щодо винесення ухвали про звернення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 (№ 520/10310/2024 р. суддя Кухар М.Д.), про перерахунок довічного грошового утримання до негайного виконання за час зниження її виплати, тобто за чотири місяця - відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність, необґрунтованість оскаржуваної ухвали та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 про відмову від роз`яснення судового рішення в частині виконання рішення про послідовність і період (початок та кінцеву дату) перерахунку довічного утримання і індексацію заборгованості у справі № 520/32681/24 суддя Бабаєв А. І. Відповідно до ч. 8 ст. 249 КАС України винести окрему ухвалу та направити у Вищу Раду Правосуддя для вирішення питання, відповідає чи ні ОСОБА_2 займаній посаді.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач указує на те, що 17.02.2026 суддя Бабаєв А. І. знову відмовив у роз`ясненні судового рішення, оскільки у рішенні все зрозуміло, тобто повторив попередню свою ухвалу, яку вже апеляційний суд скасував. Суддя Бабаєв А. І. і в подальшому вперто не виконує вимоги апеляційного суду і навмисно продовжує приймати рішення не по Закону.
Відповідачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Згідно з ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Так, за правилами ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Отже, метою роз`яснення судового рішення є більш повне та детальне викладення тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, без внесення змін до рішення по суті і без вирішення питань, які не були предметом судового розгляду. 
Водночас незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та викликають суперечки під час виконання.
Колегія суддів зазначає, що виходячи з системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.
Такий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 31.07.2018 у справі №823/361/18.
Тобто роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз`яснюючи рішення, суд не вносить зміни в існуюче рішення.
Водночас вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а з її змісту слідує, що такі критерії має навести особа, яка звертається з заявою про роз`яснення судового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції вже була розглянута заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду у справі № 520/32681/24.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2025, яка набрала законної сили, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду у справі № 520/32681/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
У вказаній ухвалі судом першої інстанції зазначено, що заявник посилався на те, що в судовому рішенні не вказана кінцева дата перерахунку, хоча позивач про це просив в позовних вимогах, а саме просив прийняти рішення у твердій грошовій одиниці.
Разом з цим позивач у позові у цій справі просив:
- визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову у проведенні перерахунку судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, на підставі довідок Територіального управляння Державної судової адміністрації України у Харківській області: №04-49/314 від 18.06.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2022 року; №04-49/315 від 18.06.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації Україні у Харьківській області: №04-49/314 від 18.06.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2022 року; №04-49/315 від 18.06.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити індексацію заборгованості довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2022 року до моменту прийняття рішення у даній справі;
- допустити негайне виконання рішення суду у межах усієї суми стягнення.
Отже, позивач не зазначав у позовних вимогах, які стосувались перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок, кінцевої дати перерахунку.
Водночас рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі № 520/32681/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити індексацію заборгованості довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2022 року до моменту прийняття рішення у даній справі.
Позовні вимоги щодо здійснення індексації заборгованості довічного грошового утримання судді було задоволено Другим апеляційним адміністративним судом.
Отже, суд першої інстанції не може роз`яснювати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2025 у справі № 520/32681/24 в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити індексацію заборгованості довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2022 року до моменту прийняття рішення у даній справі.
Дослідивши зміст рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі № 520/32681/24, суд першої інстанції зазначив, що воно є чітким, зрозумілим і додаткового роз`яснення не потребує.
Частиною четвертою статті 78 КАС України унормовано, що обставини, установлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Колегія суддів зауважує, що вищезазначена ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 набрала законної сили та в апеляційному порядку скасована не була, як зазначає позивач в апеляційній скарзі.
Відповідно до висновків Другого апеляційного адміністративного суду, викладених у постанові від 17.12.2025, судом переглядалась інша ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2025, якою заяву ОСОБА_1 про відмову від частини вимог заяви про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено. Відмову ОСОБА_1 від частини вимог заяви про ухвалення додаткового рішення щодо винесення ухвали про звернення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 1 липня 2024 року (№520/10310/2024 р. суддя Кухар М.Д.), про перерахунок довічного грошового утримання до негайного виконання за час зниження її виплати, тобто за чотири місяця - прийнято. Провадження за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо винесення ухвали про звернення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 1 липня 2024 року (№520/10310/2024 р. суддя Кухар М.Д.), про перерахунок довічного грошового утримання до негайного виконання за час зниження її виплати, тобто за чотири місяця – закрито.
Саме зазначена ухвала від 24.10.2025 судом апеляційної інстанції скасована та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки суд помилково дійшов висновку про закриття провадження за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду щодо винесення ухвали про звернення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 (№ 520/10310/2024 р. суддя Кухар М.Д.), про перерахунок довічного грошового утримання до негайного виконання за час зниження її виплати, тобто за чотири місяця, оскільки позивач від таких вимог у заяві від 22.10.2025 не відмовлявся.
Тобто у даному випадку розглядається питання роз`яснення рішення суду щодо винесення ухвали про звернення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 (№ 520/10310/2024 р. суддя Кухар М.Д.), про перерахунок довічного грошового утримання до негайного виконання за час зниження її виплати, тобто за чотири місяця.
Разом із тим, відповідно до приписів ч. 1 ст. 254 КАС України, суд у цій справі не може роз`яснювати рішення суду у справі № 520/10310/2024 (суддя Кухар М.Д.).
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду щодо винесення ухвали про звернення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 р. (№ 520/10310/2024 р. суддя Кухар М.Д.), про перерахунок довічного грошового утримання до негайного виконання за час зниження її виплати, тобто за чотири місяця.
Водночас у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі № 520/32681/24 суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування в даному випадку приписів статті 371 КАС України.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів наголошує на тому, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2025, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду у справі № 520/32681/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено, набрала законної сили та в апеляційному порядку скасована не була, як зазначає позивач в апеляційній скарзі.
В силу вимог ст. 78 КАС України обставини, встановлені зазначеною ухвалою, яка набрала законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Додатково колегія суддів уважає за необхідне зауважити, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2026 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на вищезазначену ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 у справі № 520/32681/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Таким чином, у даному випадку суд першої інстанції правомірно розглянув заяву про роз`яснення рішення суду щодо винесення ухвали про звернення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 (№ 520/10310/2024 р. суддя Кухар М.Д.), про перерахунок довічного грошового утримання до негайного виконання за час зниження її виплати, тобто за чотири місяця, з огляду на висновки Другого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 17.12.2025, та відмовив у задоволенні вказаної заяви, оскільки відповідно до приписів ч. 1 ст. 254 КАС України суд у уій справі не може роз`яснювати рішення суду у справі № 520/10310/2024 (суддя Кухар М.Д.).
Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.
Щодо вимог позивача про постановлення окремої ухвали та направлення у Вищу Раду Правосуддя для вирішення питання, відповідає чи ні ОСОБА_2 займаній посаді, колегія суддів зазначає таке.
За змістом статті 324 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, установлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Відповідно до частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Частиною четвертою статті 249 КАС України визначено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Колегія суддів зазначає, що стаття 249 КАС України дає можливість суду у процесуальний спосіб відреагувати на порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли.
Окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.
Підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак окрема ухвала може бути постановлена у разі, коли під час судового розгляду справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити.
Аналізуючи викладене, обов`язковими умовами для постановлення окремої ухвали є порушення закону чи іншого нормативно-правового акту з чітким зазначенням такої норми та обґрунтування, у чому саме полягає таке порушення.
Адміністративний суд наділений диспозитивним правом постановити окрему ухвалу про вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
На переконання суду позивач, звертаючись з вимогою постановити окрему ухвалу щодо судді Бабаєва А. І. не навів достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали.
Разом з цим судом апеляційної інстанції не встановлено достатніх підстав для висновку про наявність порушень законодавства суддею Бабаєвим А. І. під час ухвалення оскаржуваного судового рішення.
Отже, ураховуючи, що законних підстав для постановлення окремої ухвали судом не встановлено, постановлення окремих ухвал, на підставі 249 КАС України, є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні вимог про постановлення окремої ухвали слід відмовити.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач не позбавлений права самостійно звернутись до ВРП з відповідною заявою про вчинені, на його думку, порушення законодавства.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому оскаржуване судове рішення слід залишити без змін. 
Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 у справі № 520/32681/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   В.Б. Русанова