Красилівський районний суд Хмельницької області    

Справа № 677/2236/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

13.04.2026        м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області 
у складі: головуючого - судді Вознюка Р.В.,
за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В., 
справа № 677/2236/25,
сторони у справі:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», 
відповідач - ОСОБА_1 ,
предмет позову - стягнення заборгованості, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін,

В С Т А Н О В И В: 
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (надалі по тексту - ТОВ «Факторинг Партнерс») 09.12.2025 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача Сердійчук Я.Я. посилалася на те, що 09.09.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Фін» (далі - ТОВ «Еко Фін») та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua), який є сукупністю інформаційно-комунікаційних систем, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 43620622. 
Відповідно до умов вказаного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 3000 грн; строк користування кредитними коштами - 730 днів, з 09.09.2024 та закінчується 08.09.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять 1% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору, при застосуванні Програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. 
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на рахунок позичальника. Відповідач, підписавши кредитний договір та отримавши кредитні кошти, зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом.
Станом на дату подання позову строк повернення грошових коштів настав, але відповідач свої зобов`язання не виконує, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 43620622 від 09.09.2024, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 16140 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12840 грн, заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату формування розрахунку заборгованості - 300 грн.
10.11.2025 було укладено договір № 10-11/25, відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 43620622. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 43620622. 
Зважаючи на вказане, представник позивача просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16140 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн, та витрати на правничу допомогу в сумі 9000 грн.
Відзив на позов відповідач до суду не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Від представника позивача Сердійчук Я.Я. 24.12.2025 до суду надійшло клопотання про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів, та про витребування у Акціонерного товариства «Універсал Банк» доказів.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві просила справу розглянути у відсутність представника позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, причини неявки суду не повідомив.

ІІІ. Процесуальні дії у справі
16.12.2025 відкрито провадження у справі.
10.02.2026 ухвалою суду поновлено ТОВ «Факторинг Партнерс» строк для подання клопотання про витребування доказів, клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково.
11.03.2026 ухвалою суду повторно зобов`язано керівника акціонерного товариства «Універсал Банк» надати суду докази, які витребовувались ухвалою суду від 10.02.2026.
13.04.2026 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 09.09.2024 між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит/кредитний договір № 43620622 (далі - кредитний договір), який ОСОБА_1 підписано електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора «Y2EzZmJj» 09.09.2024 о 08:29:30 год.
Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Еко Фін» приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у виді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим договором (п. 2.1 Договору).
Згідно з п. п. 2.2, 2.3 кредитного договору, сума кредиту - 3000 грн; строк користування кредитними коштами складає 730 днів, який починається з 09.09.2024 та закінчується 08.09.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду.
Згідно з п. п. 2.4, 2.6 кредитного договору, Дисконтний (Пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 22.09.2024 (рекомендована дата платежу). Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 365 % відсотків річних (денна процентна ставка 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду.
Згідно з п.п.2.5, 2.7 кредитного договору Поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 08.09.2026 (дата остаточного погашення заборгованості). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних (денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті кредитного продукту, який надавався споживачу до укладення договору про споживчий кредит, та підписаний ОСОБА_1 09.09.2024 електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора «Y2EzZmJj».
Згідно з п 3.2.1.1 кредитного договору позичальник зобов`язався повернути товариству кредит та проценти за користування кредитом згідно умов цього договору (Графіку розрахунків (платежів)), або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше дати остаточного погашення заборгованості по кредиту, встановленої п. 2.5. цього договору.
Додатком № 1 до договору № 43620622 від 09.09.2024, який підписаний ОСОБА_1 09.09.2024 електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора «Y2EzZmJj», встановлено графік розрахунків (платежів) за кредитним договором у період часу з 09.09.2024 по 09.09.2026, та суми платежів, які необхідно вносити ОСОБА_1 , на погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно з графіком платежів, розмір процентів, що підлягали сплаті позичальником протягом всього строку дії кредитного договору становить 21900 грн.
Відповідно до п. 3.1.2.2 кредитного договору, розміщені в Особистому кабінеті позичальника проект Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (смс-повідомленням) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання Кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).
Розділ 10 кредитного договору «Реквізити сторін» містить номер телефону ОСОБА_1 - НОМЕР_1 , та реквізити банківського рахунку: НОМЕР_2 .
Відповідачем ОСОБА_1 , з метою укладення кредитного договору: заповнено анкету клієнта, де вказано його особисті дані, і яка підписана ОСОБА_1 09.09.2024 електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора «Y2EzZmJj», та надано кредитодавцю копію витягу з реєстру територіальної громади № 2024/010057288 від 21.08.2024 щодо його місця реєстрації, копію його картки платника податків, копію свого паспорта, та фотознімок власного зображення із паспортом у руці (а.с. 47 - 50). 
Відповідно до копії квитанції № 42585-97939-64544 здійснено перерахування кредитних коштів на платіжну картку НОМЕР_2 за кредитним договором №43620622 від 09.09.2024 у сумі 3000 грн.
Згідно з листом акціонерного товариства «Універсал Банк» № БТ/Е-8225 від 17.03.2026 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Банком було емітовано банківську картку № НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 - номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_4 за період з 09.09.2024 по 13.09.2024; номер телефону НОМЕР_5 знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 .
Згідно з долученою до листа акціонерного товариства «Універсал Банк» № БТ/Е-8225 від 17.03.2026 випискою за картковим рахунком, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № НОМЕР_4 , за період з 09.09.2024 по 13.09.2024, на належний ОСОБА_1 картковий рахунок 09.09.2024 о 08:29:54 год. відбулось зарахування коштів у сумі 3000 грн.
10.11.2025 між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-11/25, відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього договору, в тому числі, і до відповідача за кредитним договором № 43620622 від 09.09.2024.
Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 10-11/25 від 10.11.2025, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, під номером 96 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 43620622 від 09.09.2024.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, оскільки кредитні кошти та проценти за користування ними не повертав.
21.11.2025 позивач направив відповідачу вимогу № 15945457 про дострокове погашення заборгованості, у якій вимагав достроково повернути кредит у повному обсязі: 3000 грн суму кредиту, та 13140 грн проценти.
Як вбачається з виписки за кредитом, проведеною ТОВ «Еко Фін», та розрахунком заборгованості, проведеним позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 16140 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн, заборгованість за нарахованими ТОВ «Еко Фін» процентами за період з 09.09.2024 по 10.11.2025 - 12840 грн, заборгованість за нарахованими позивачем процентами за період з 11.11.2025 по 20.11.2025 - 300 грн.
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування».

V. Оцінка суду
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.
Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Оскільки договір про споживчий кредит № 43620622 від 09.09.2024 підписаний відповідачем, шляхом застосування електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, тому такий договір укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
В силу частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Згідно зі статями 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.
Як встановлено у даній справі, відповідно до договору відступлення прав вимоги № 10-11/25, укладеного 10.11.2025 між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс», останнє набуло право вимоги до боржників, в тому числі, і за кредитним договором № 43620622 від 09.09.2024, боржником за яким є ОСОБА_1 .
Таким чином, враховуючи, що позичальник ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором № 43620622 від 09.09.2024, суд доходить висновку, що позов ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає задоволенню, та з ОСОБА_1 на користь правонаступника кредитора ТОВ «Еко Фін» - ТОВ «Факторинг Партнерс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 43620622 від 09.09.2024 у розмірі 16140 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн, заборгованість за нарахованими процентами за період з 09.09.2024 по 20.11.2025 - 13140 грн.
Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

VI. Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. 

Представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача 9000 грн витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представник позивача, на підтвердження понесених ТОВ «Факторинг Партнерс» витрат на правничу допомогу, долучила до матеріалів справи: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 02-07/2024, укладеного 02.07.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі керуючого партнера - адвоката Бурдюг Т.В., прайс-лист адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», затверджений Рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01.11.2023, заявку на надання юридичної допомоги № 138 від 11.11.2025 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , згідно з якою надання усної консультації адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» позивачу - протягом 2 годин, вартість однієї години 1500 грн, ціна - 3000 грн; складення позовної заяви про стягнення боргу - 2 години, вартість однієї години - 3000 грн, ціна - 6000 грн; витяг з акту № 22 про надання юридичної допомоги від 24.11.2025, згідно з яким адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» позивачу відповідно до заявки на надання юридичної допомоги щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 заборгованості протягом 2 годин надано правові послуги: усна консультація на суму 3000 грн, складення позовної заяви про стягнення боргу на суму 6000 грн.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 01.02.2023 у справі №160/19098/21, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до п. 4.1. Договору № 02-07/2024 від 02.07.2024, вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги.
Водночас, суд враховує, що категорія справ про стягнення заборгованості за кредитними договорами є типовою, та у даному випадку, не потребувала значних витрат часу адвоката на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, в тому числі і на надання усної консультації протягом 2 годин.
Переважна більшість тексту позову є викладом положень кредитних договорів, договору позики, та норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. Справа є малозначною.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, суд доходить висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9000 грн, який на думку суду є завищеним.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 137, 141, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 257, 525, 526, 530, 625, 1048, 1049, 1050, 1056-1, пунктом 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про споживчий кредит № 43620622 від 09.09.2024 у розмірі 16140 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір в сумі 2422,40 грн, та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, код ЄДРОПУ: 42640371.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .  

Суддя	  	Р.  В.  Вознюк