ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

19 березня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/158/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах адвокатом Дашком Юрієм Івановичем, до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі – позивач), поданим в його інтересах адвокатом Дашком Юрієм Івановичем (далі – представник позивача), до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях (далі – відповідач), у якому представник позивача, з урахуванням ухвали від 26 січня 2026 року про відкриття провадження в адміністративній справі щодо роз`єднання позовних вимог, просить:
– визнати протиправною бездіяльність Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 поточної індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року включно за виключенням періодів, за які індексація згідно законодавства України не здійснювалась;
– зобов`язати Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців – січень 2008 року, в сумі 83625,23 грн;
– визнати протиправною бездіяльність Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 31 березня 2021 року включно відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»;
– зобов`язати Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 31 березня 2021 року включно відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», розраховану як різницю між сумою індексації, що склалася станом на березень 2018 року, і розміром підвищення доходу ОСОБА_1 у березні 2018 року, у сумі 39178,50 грн. 
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач з 14 липня 1999 року до теперішнього часу проходить службу в органах Служби безпеки України за контрактом, з 26 червня 2004 року на посадах осіб офіцерського складу.
У період з 1 січня 2016 року до 31 березня 2021 року ОСОБА_1 проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Луганській області, 2 та 3 управлінні Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.
Позивач вважає протиправною бездіяльність Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо невиплати йому у період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року індексації із застосуванням базового місяця – січень 2008 року та, яка за розрахунком позивача складає 83625,23 грн, а у період з 1 березня 2018 року до 31 березня 2021 року індексації-різниці, яка за його розрахунком складає 39178,50 грн. 
З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.
9 лютого 2026 року від відповідача через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» за вхідним реєстраційним № 1749/2026 надійшов відзив на позовну заяву від 6 лютого 2026 року б/н.
На обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що згідно із частиною другою статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі – Порядок № 1078), виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, в яких проводяться відповідні грошові виплати населенню. 
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету України, а Служба безпеки України як державний правоохоронний орган спеціального призначення, фінансується саме з державного бюджету України, підвищують розмір оплати праці (грошового забезпечення), у зв`язку з індексацією за рахунок коштів державного бюджету, що передбачено підпунктом 2 пункту 6 Порядку № 1078. 
Водночас, частина четверта цього ж пункту передбачає, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів.
Разом з цим, у частині першій статті 48 Бюджетного кодексу України зазначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань за типовими договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації. 
Також, згідно зі статтею 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення. 
Тобто, забороняється здійснювати платежі за межами бюджетних асигнувань. Зазначене також підтверджено роз`ясненнями Міністерства соціальної політики України від 16 липня 2015 року № 10685/0/14-15/10, від 9 червня 2016 року № 252/10/136-16 та від 8 серпня 2017 року № 78/0/66-17. 
Крім того, Державним бюджетом України на 2014-2018 роки не передбачались грошові кошти на проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців. У вказаний період у кошторисах відповідача не були передбачені фінансові ресурси для проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців. 
Стосовно військовослужбовців Служби безпеки України питання проведення індексації грошового забезпечення на момент виникнення спірних правовідносин з позивачем регулювались приписами наказу Голови Служби безпеки України від 23 січня 2008 року № 35/дск, а в подальшому приписами наказу ЦУ Служби безпеки України від 10 квітня 2018 року № 515/дск, згідно з якими індексація грошового забезпечення військовослужбовців здійснюється в порядку та розмірі, встановленому чинним законодавством України. 
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про Службу безпеки України» фінансування, матеріально-технічне та соціально-побутове забезпечення Служби безпеки України здійснюється Кабінетом Міністрів України у порядку, визначеному Верховною Радою України, за рахунок коштів державного бюджету України. Але, пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ. 
Будь-які ж бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету, у свою чергу, здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному частинами першою, другою статті 23 Бюджетного кодексу України. 
З вищенаведених норм діючого законодавства слідує, що фінансування Служби безпеки України здійснюється за рахунок коштів з Державного бюджету. Відповідні суб`єкти владних повноважень беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі виключно за рахунок виділених для цього бюджетних асигнувань. Отже, розрахунки з військовослужбовцями, на момент звільнення позивача зі служби, здійснювались Службою безпеки України у межах асигнувань помісячного розпису державного бюджету, як це передбачено бюджетним законодавством України. 
З урахуванням відсутності видатків на проведення індексації грошового забезпечення, а так само фактичної можливості реалізації положень наказів № 35/ДСК та № 515/ДСК, а також Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідач, як головний розпорядник бюджетних коштів, не мав правових підстав для проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців (в тому числі й позивачу) поза межами видатків державного бюджету. Проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. 
Невиплата відповідачем у 2016-2018 роках індексації грошового забезпечення позивачу пов`язана з відсутністю кошторисних призначень відповідача з Державного бюджету, затвердженого Міністерством фінансів України. 
За вказаних обставин, відповідач не вправі без нормативно-правового обґрунтування та відповідного фінансового асигнування провести індексацію грошового забезпечення позивачу у зазначений з 1 січня 2014 року до 28 лютого 2018 року період. 
Також відповідач зазначив, що відсутні правові підставі для застосування базового місяця для проведення індексації – січень 2008 року. 
Щодо індексації-різниці відповідач зазначив таке. 
Позивач безпідставно вказує на порушення відповідачем вимог абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку № 1078 щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення.
Відповідач зазначив, що ним виконані вимоги абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку № 1078. У свою чергу, помилковий висновок позивача про ігнорування цих норм був зроблений ним внаслідок невірного обчислення розміру підвищення грошового доходу позивача. Це невірне обчислення розміру підвищення грошового доходу відбулося внаслідок того, що представник позивача використав неправильні вихідні дані. 
Так, відповідач зазначає, що для обчислення розміру підвищення грошового доходу слід враховувати розмір грошового забезпечення позивача, нарахованого за лютий 2018 року (7511,80 грн), та розмір грошового забезпечення, нарахованого за березень 2018 року (17371,64 грн). 
Відповідач зазначає, що до цих сум не входить винагорода за участь в АТО, яка виплачена у лютому 2018 року у розмірі 8680, 97 грн та у березні 2018 року у розмірі 8680,97 грн. Розмір цих сум грошового забезпечення, нарахованих позивачу за лютий 2018 року та за березень 2018 року, підтверджується розрахунковими листами за лютий, березень та липень 2018 року. Ці розрахункові листи містять деталізовану інформацію щодо видів грошового забезпечення, їх розмірів та періодів, за які вони нараховані. 
Також, факт нарахування цих сум грошового забезпечення за лютий 2018 року та за березень 2018 року підтверджується довідкою відповідача. Ця довідка містить узагальнені дані щодо відомостей, зазначених у розрахункових листах за лютий, березень та липень 2018 року. 
Щодо грошового забезпечення позивача, нарахованого за лютий 2018 року відповідач зазначив, що до суми грошового забезпечення, нарахованого позивачу за лютий 2018 року (7511,80 грн), входять такі постійні (не разові) види грошового забезпечення, нараховані за лютий 2018 року: 1) посадовий оклад (1552,00 грн), зазначений у розрахунковому листі за лютий 2018 року; 2) надбавка за ОРД, КРД, ІАЗ (776,00 грн), зазначена у розрахунковому листі за лютий 2018 року; 3) надбавка за виконання ОВ завдань (2186,60 грн), зазначена у розрахунковому листі за лютий 2018 року; 4) оклад за військовим званням (130,00 грн), зазначена у розрахунковому листі за лютий 2018 року; 5) премія (733,00 грн); 6) надбавка за вислугу років (504,6 грн); 7) надбавка за роботу за особами, залученими на конфіденційній основі (310,40 грн); 8) надбавка за контррозвідувальну діяльність (1086,40 грн); 9) надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (232,80 грн). 
Щодо врахування премії за лютий 2018 року в розмірі 733,00 грн у складі суми грошового забезпечення за лютий 2018 року відповідач зазначив, що відповідно до чинного законодавства, виплата премій військовослужбовцям Служби безпеки України здійснюється щомісяця за попередній місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць. У зв`язку з цим, до суми грошового забезпечення за лютий 2018 року врахована премія саме за лютий 2018 року в розмірі 733,00 грн. Остаточний розмір цієї премії обчислений з урахуванням її нарахування та виплати у березні 2018 року у розмірі 10583,14 грн (згідно із розрахунковим листом за березень 2018 року) та зменшення у липні 2018 року на 9850,14 грн (згідно із розрахунковим листом за липень 2018 року). Таким чином: 733,00 грн = 10583,14 грн – 9850,14 грн.
Щодо неврахування премії за січень 2018 року у розмірі 10583,14 грн у сумі грошового забезпечення за лютий 2018 року відповідач зазначив, що згідно із розрахунковим листом за лютий 2018 року у лютому 2018 року була нарахована премія за січень 2018 року у розмірі 10583,14 грн. Водночас, розмір цієї премії за січень 2018 року не врахований під час обчислення розміру грошового забезпечення за лютий 2018 року, оскільки під час обчислення розміру грошового забезпечення за лютий 2018 року має бути врахована премія саме за лютий 2018 року, як за місяць, який передував місяцю підвищення посадового окладу, тобто березню 2018 року. 
У цьому контексті доцільно врахувати Приклад 2 Додатку 4 до Порядку № 1078. Так, Приклад 2 є прикладом проведення індексації грошових населення у разі їх підвищення та стосується ситуації, коли у місяці підвищення посадового окладу для обчислення суми підвищення заробітної плати враховується як посадовий оклад, так і премія. Згідно з цим прикладом, для обчислення підвищення заробітної плати враховуються: сума складових заробітної плати (посадовий оклад, премія), які нараховані за місяць, який передував місяцю підвищення посадового окладу; сума складових заробітної плати (посадовий оклад, премія), які нараховані за місяць підвищення посадового окладу та які, відповідно, враховують розмір підвищеного посадового окладу та розмір підвищеної премії. Тобто, зі змісту цього Прикладу слідує, що премії для обчислення підвищення заробітної плати враховуються за місяць, який передував місяцю підвищення посадового окладу, а також за місяць підвищення посадового окладу. Таким чином, оскільки підвищення посадового окладу відбулося у березні 2018 року, то для його обчислення повинні бути враховані: премія за лютий 2018 року, як за місяць, що передував місяцю підвищення посадового окладу (тобто передував березню 2018 року); премія за березень 2018 року, як за місяць підвищення посадового окладу. Із цього слідує, що врахування для обчислення підвищення грошового забезпечення позивача премії за січень 2018 року, виплаченої у лютому 2018 року, є порушенням вимог Постанови № 1078. 
При цьому, відповідач підкреслив, що сума грошового забезпечення, нарахованого у лютому 2018 року, включала премію саме за січень 2018 року у розмірі 10583,14 грн. Це підтверджується розрахунковим листом за лютий 2018 року. 
Щодо грошового забезпечення позивача, нарахованого за березень 2018 року, відповідач зазначив, що згідно із розрахунковими листами за березень і липень 2018 року та довідкою відповідача, до суми грошового забезпечення, нарахованого позивачу за березень 2018 року (17371,64 грн) входять такі постійні (не разові) види грошового забезпечення, які нараховані за березень 2018 року з урахуванням підвищення посадового окладу у березні 2018 року: 
1) посадовий оклад (7330,00 грн); остаточний розмір цього посадового окладу (7330,00 грн) обчислений з урахуванням його нарахування та виплати у березні 2018 року у розмірі 1552,00 грн (згідно із розрахунковим листом за березень 2018 року) та донарахування цього посадового окладу у липні 2018 року у розмірі 5778,00 грн (згідно із розрахунковим листом за липень 2018 року). Таким чином: 7330,00 грн = 1552,00 грн + 5778,00 грн. У свою чергу, до суми грошового забезпечення, нарахованого у березні 2018 року, не входить посадовий оклад за березень 2018 року у повному розмірі. Зокрема до цієї суми входить лише частина посадового окладу за березень 2018 року в розмірі 1552,00 грн (слідує зі змісту розрахункового листа за березень 2018 року). Інша частина посадового окладу за березень 2018 року (5778,00 грн) була донарахована у липні 2018 року (слідує зі змісту розрахункового листа за липень 2018 року). 
Відповідач вважає за доцільне пояснити причини, з яких у березні 2018 року позивачу не були нараховані та виплачені у повному розмірі посадовий оклад та інші види грошового забезпечення (оклад за військовим званням, доплата та надбавка), які будуть наведені нижче. 
Також, відповідач вважає за необхідне навести причини здійснення у липні 2018 року перерахунку грошового забезпечення, нарахованого у березні 2018 року. 
Так, постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 704) набрала чинності 1 березня 2018 року. Додатком 4 до Постанови № 704 була визначена лише Схема тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Служби безпеки України. Тобто, Постановою № 704 не були визначені тарифні розряди за усіма посадами у Службі безпеки України. При цьому, підпунктом 1 пункту 5 Постанови № 704 керівникам державних органів було надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям, посади яких не передбачені Постановою № 704, зокрема і Додатком 4. 
Відповідно, нарахування та виплата грошового забезпечення за березень 2018 року з урахуванням нових посадових окладів не могла бути здійснена до установлення наказом Голови Служби безпеки України відповідних тарифних розрядів по всім посадам у Службі безпеки України. У зв`язку з цим, нараховане та виплачене у березні 2018 року грошове забезпечення не враховувало зміну посадових окладів. Так, у березні 2018 року грошове забезпечення було нараховано та виплачено на рівні лютого 2018 року. У свою чергу, після прийняття Головою Служби безпеки України наказу, яким були установлені відповідні тарифні розряди по всім посадам у Службі безпеки України, а також після надходження цього наказу до відповідача, у нього (а саме у його відокремленому підрозділі – 3 управлінні, що має свої рахунки і де проходив військову службу позивач) у липні 2018 року було здійснено перерахунок відповідних видів грошового забезпечення за березень 2018 року. 
Отже, резюмує відповідач, для визначення сум грошового забезпечення, які були нараховані за березень 2018 року, недостатньо врахувати лише дані про суми грошового забезпечення, зазначені у розрахункових листах за березень 2018 року (у березні 2018 року були нараховані посадовий оклад, оклад за військовим званням, доплата та надбавки) та квітень 2018 року (у квітні 2018 року була нарахована премія за березень 2018 року). Для визначення цих сум у повному розмірі необхідно врахувати також дані щодо нарахування грошового забезпечення за березень 2018 року, які містяться у розрахунковому листі за липень 2018 року;
2) оклад за військовим званням (1410,00 грн); остаточний розмір цього окладу (1410,00 грн) обчислений з урахування його нарахування та виплати у березні 2018 року у розмірі 130,00 грн (згідно із розрахунковим листом за березень 2018 року) та донарахування цього окладу у липні 2018 року у розмірі 1280,00 грн (згідно із розрахунковим листом за червень 2018 року). Таким чином: 1410,00 грн = 130,00 грн + 1280,00 грн. Отже, до суми грошового забезпечення, нарахованого у березні 2018 року, не входить оклад за військове звання за березень 2018 року у повному розмірі. Зокрема до неї входить лише частина окладу за військове звання за березень 2018 року у розмірі 130,00 грн (слідує зі змісту розрахункового листа за березень 2018 року). Інша частина окладу за військове звання за березень 2018 року (1280,00 грн) була донарахована у липні 2018 року (слідує зі змісту розрахункового листа за липень 2018 року). Причини донарахування окладу за військове звання за березень 2018 року у липні 2018 року наведені вище;
3) премія (733,00 грн); відповідно до чинного законодавства, виплата премій військовослужбовцям Служби безпеки України здійснюється щомісяця за попередній місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць. У зв`язку з цим, до суми грошового забезпечення за березень 2018 року врахована премія саме за березень 2018 року в розмірі 733,00 грн. Остаточний розмір премії, обчислений з урахування її нарахування та виплати у березні 2018 року у розмірі 10583,14 грн (згідно із розрахунковим листом за квітень 2018 року) та зменшення премії у липні 2018 року на 9850,14 грн (згідно із розрахунковим листом за липень 2018 року). Таким чином: 733,00 грн = 10583,14 грн – 9850,14 грн. Як вказувалось вище, до суми грошового забезпечення, нарахованого у березні 2018 року входить розмір нарахованої у березні премії за лютий 2018 року до її зменшення у липні 2018 року на 9850,14 грн. Відтак, до використаної представником позивача суми грошового забезпечення, нарахованого у березні 2018 року, взагалі не включена премія за березень 2018 року. А замість неї включена нарахована у березні 2018 року премія за лютий 2018 року до її зменшення у липні 2018 року. У свою чергу, обов`язковість врахування для обчислення підвищення заробітної плати премії у місяці підвищення (яка обчислена з урахуванням нового підвищеного посадового окладу) передбачена абзацом п`ятим пункту 5 Порядку № 1078 та Прикладом 2 Додатку 4 до Порядку № 1078;
4) надбавка за особливості проходження служби (2936,64 грн) нарахована та виплачена у липні 2018 року (згідно із розрахунковим листом за липень 2018 року). Причини нарахування та виплати цієї надбавки за березень 2018 року у липні 2018 року наведені вище;
5) надбавка за вислугу років (3496,00 грн) нарахована та виплачена за березень 2018 року у розмірі 504,60 грн. Згідно із розрахунковим листом за липень 2018 року донарахована у розмірі 2991,40 грн;
6) надбавка за роботу з особами, залученими на конфіденційній основі (366,50 грн) нарахована та виплачена за березень 2018 року у розмірі 310,40 грн. У липні 2018 року донарахована у розмірі 56,10 грн;
7) надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (1099,50 грн) нарахована та виплачена за березень 2018 року у розмірі 232,80 грн. У липні 2018 донарахована у розмірі 866,70 грн. 
Також відповідач звернув увагу суду на таке. 
Згідно з розрахунковим листом за березень 2018 року, у березні 2018 року позивачу були нараховані та виплачені інші надбавки, виплата яких Постановою № 704 не була передбачена. У зв`язку із цим, згідно із розрахунковим листом за липень 2018 року, у липні 2018 року ці надбавки були вирахувані. Відповідно, суми цих надбавок за березень 2018 року після перерахунку склали 0,00 грн. 
Щодо розміру підвищення доходу позивача у березні 2018 року, відповідач зазначив таке.
Розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року обчислюється як різниця між сумою грошового забезпечення за березень 2018 року (17371,64 грн) та сумою грошового забезпечення за лютий 2018 року (7511,80 грн). З огляду на це, розмір підвищення грошового доходу склав 9859,74 грн (17371,64 грн – 7511,80 грн), що перевищує розмір можливої індексації у березні 2018 року. А отже, позивач не набув права на виплату індексації-різниці. 
З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. 
Користуючись правом на подання заяв по суті справи, представником позивача подана відповідь на відзив від 17 лютого 2026 року б/н, у якій представник позивача серед іншого зазначив, що з урахуванням того, що премія нараховувалася та виплачувалася за попередній місяць, слід звернути увагу на те, що згідно із розрахунковим листом за березень 2018 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено премію за лютий 2018 року у сумі 10583,14 грн, яку позивач вважає за необхідне брати до уваги у розрахунках розміру підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року. З урахуванням зазначеного розмір нарахованого та виплаченого у лютому 2018 року грошового забезпечення позивача складає 17361,94 грн. При цьому, на думку позивача, при проведенні розрахунку не може бути врахована операція «сторно» (депреміювання) нарахованої та виплаченої у березні 2018 року за лютий 2018 року премії, оскільки відповідач не надав належного обґрунтування та підстав застосування проведення операції «сторно». 
Луганський окружний адміністративний суд ухвалою від 26 січня 2026 року у справі № 360/85/26 серед іншого відкрив провадження в адміністративній справі; визначив, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); роз`єднав позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії у самостійні провадження.
Суд своїми ухвалами у справі № 360/158/26 від:
– 26 січня 2026 року прийняв до провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах адвокатом Дашком Юрієм Івановичем, до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; вирішив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребував від відповідача письмові докази;
– 3 березня 2026 року відмовив у задоволенні клопотання адвоката Дашка Юрія Івановича про витребування доказів. 
Дослідивши матеріали судової справи у електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено таке. 
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та проходив військову службу на офіцерських посадах у період з 27 вересня 2005 року до 23 серпня 2017 року в Управлінні Служби безпеки України в Луганській області, у період з 23 серпня 2017 року до 12 квітня 2021 року у Головному управлінні Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, про що свідчать посвідчення учасника бойових дій від 25 травня 2015 року серії НОМЕР_2 , видане Службою безпеки України, службове посвідчення серії НОМЕР_3 строком дії до 31 грудня 2025 року, видане Службою безпеки України, та довідка 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 3 лютого 2026 року № 54.
Згідно із довідкою 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 3 лютого 2026 року № 53 надання копій наказів про періоди проходження військової служби в Службі безпеки України ОСОБА_1 є неможливим у зв`язку зі знищенням примірників у встановленому порядку під час військової агресії Російської Федерації проти України.
Відповідно до довідки 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 18 грудня 2025 року № 207 про розмір грошового забезпечення та інші виплати ОСОБА_1 за період служби з 1 січня 2016 року до 31 березня 2021 року та інформації 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях без дати та без номеру про розмір грошового забезпечення та інші виплати ОСОБА_1 за період служби з 1 січня 2016 року до 31 березня 2021 року:
індексація грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року позивачу ненараховувалась та невиплачувалась;
за січень 2018 року грошове забезпечення позивача складалось із посадового окладу – 1552,00 грн, оклад за військовим званням – 130,00 грн, надбавка за вислугу років – 504,60 грн, надбавка за службу в умовах режимних об`єднань (таємність) – 232,80 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань – 2186,60 грн, надбавка за контррозвідувальну діяльність – 1086,40 грн, надбавка за контррозвідувальну, оперативно-розшукову та аналітичну діяльність – 776,00 грн, надбавка за співробітництво з особами, залученими на конференційній основі – 310,40 грн, преміювання – 10583,14 грн, разом грошове забезпечення – 17361,94 грн, винагорода за участь в АТО та ООС – 8680,98 грн, всього нараховано – 26042,91 грн; 
за лютий 2018 року грошове забезпечення позивача складалось із посадового окладу – 1552,00 грн, оклад за військовим званням – 130,00 грн, надбавка за вислугу років – 504,60 грн, надбавка за службу в умовах режимних об`єднань (таємність) – 232,80 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань – 2186,60 грн, надбавка за контррозвідувальну діяльність – 1086,40 грн, надбавка за контррозвідувальну, оперативно-розшукову та аналітичну діяльність – 776,00 грн, надбавка за співробітництво з особами, залученими на конференційній основі – 310,40 грн, преміювання – 733,00 грн, разом грошове забезпечення – 7511,80 грн, винагорода за участь в АТО та ООС – 8680,97 грн, всього нараховано – 16192,77 грн;
за березень 2018 року грошове забезпечення позивача складалось із посадового окладу – 7330,00 грн, оклад за військовим званням – 1410,00 грн, надбавка за вислугу років – 3496,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних об`єднань (таємність) – 1099,50 грн, надбавка за особливості проходження служби – 2936,64 грн, надбавка за співробітництво з особами, залученими на конференційній основі – 366,50 грн, преміювання – 733,00 грн, разом грошове забезпечення – 17371,64 грн, винагорода за участь в АТО та ООС – 7000,79 грн, всього нараховано – 24372,43 грн.
Відповідно до довідки 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо сум грошового забезпечення ОСОБА_1 , нарахованих за лютий 2018 року та березень 2018 року, позивачу:
– за лютий 2018 року згідно з розрахунковим листом за лютий 2018 року: 
посадовий оклад за лютий 2018 року нарахований та виплачений у лютому 2018 року у розмірі 1552,00 грн; 
оклад за військовим званням за лютий 2018 року нарахований та виплачений у лютому 2018 року у розмірі 130,00 грн; 
надбавка за вислугу років за лютий 2018 року нарахована та виплачена у лютому 2018 року у розмірі 504,60 грн; 
надбавка за виконання особливо важливих завдань за лютий 2018 року нарахована та виплачена у лютому 2018 року у розмірі 2186,00 грн; 
надбавка за роботу з особами, залученими на конфіденційній основі, за лютий 2018 року нарахована та виплачена у лютому 2018 року у розмірі 310,40 грн; 
надбавка за контррозвідувальну діяльність за лютий 2018 року нарахована та виплачена у лютому 2018 року у розмірі 1086,40 грн; 
надбавка за контррозвідувальну, оперативно-розшукову та аналітичну діяльність з лютий 2018 року нарахована та виплачена у лютому 2018 року у розмірі 776,00 грн; 
надбавка за службу в умовах режимних об`єднань (таємність) за лютий 2018 року нарахована та виплачена у лютому 2018 року у розмірі 232,80 грн; 
згідно з розрахунковим листом за березень 2018 року премія нарахована та виплачена у березні 2018 року за лютий 2018 року у розмірі 10583,14 грн; згідно з розрахунковим листом за липень 2018 року розмір премії, нарахований за лютий 2018 року, був зменшений на 9850,14 грн; загальний розмір премії, нарахованої за лютий 2018 року, складає 733,00 грн (10583,14 грн - 9850,14 грн) (виплата премій військовослужбовцям СБУ здійснюється щомісяця за попередній місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць);
– за березень 2018 року згідно з розрахунковим листом за березень 2018 року: 
посадовий оклад за березень 2018 року нарахований та виплачений у березні 2018 року у розмірі 1552,00 грн; згідно з розрахунковим листом за липень 2018 року у липні 2018 року нарахований та виплачений посадовий оклад за березень 2018 року у розмірі 5778,00 грн; розмір посадового окладу за березень 2018 року складає 7330,00 грн (1552,00 грн + 5778,00 грн);
оклад за військовим званням за березень 2018 року нарахований та виплачений у березні 2018 року у розмірі 130,00 грн; згідно з розрахунковим листом за липень 2018 року у липні 2018 року нарахований та виплачений оклад за військовим званням за березень 2018 року у розмірі 1280,00 грн; загальний розмір окладу за військовим званням за березень 2018 року складає 1410,00 грн (130,00 грн + 1280,00 грн);
надбавка за вислугу років за березень 2018 року нарахована та виплачена у березні 2018 року у розмірі 504,60 грн; згідно з розрахунковим листом за липень 2018 року у липні 2018 року нарахована та виплачена надбавка за вислугу років за березень 2018 року у розмірі 2991,40 грн; загальний розмір надбавки за вислугу років за березень 2018 року складає 3496,00 грн (504,60 грн + 2991,40 грн);
надбавка за виконання особливо важливих завдань за березень 2018 року нарахована та виплачена у березні 2018 року у розмірі 2186,00 грн; згідно з розрахунковим листом за липень 2018 року у липні 2018 року розмір надбавки за березень 2018 року був зменшений на 2186,60 грн; загальний розмір надбавки за березень 2018 року складає 0,00 грн (2186,60 грн – 2186,60 грн);
надбавка за особливості проходження служби згідно з розрахунковим листом за липень 2018 року у липні 2018 року нарахована та виплачена надбавка за березень 2018 року у розмірі 2936,64 грн;
надбавка за співробітництво з особами, залученими на конференційній основі, за березень 2018 року нарахована та виплачена у березні 2018 року у розмірі 310,40 грн; згідно з розрахунковим листом за липень 2018 року у липні 2018 року розмір надбавки за березень 2018 року був збільшений на 56,10 грн; загальний розмір надбавки за березень 2018 року складає 366,50 грн (310,40 грн + 56,10 грн);
надбавка за контррозвідувальну діяльність за березень 2018 року нарахована та виплачена у березні 2018 року у розмірі 1086,40 грн; згідно з розрахунковим листом за липень 2018 року у липні 2018 року розмір надбавки за березень 2018 року був зменшений на 1086,40 грн; загальний розмір надбавки за березень 2018 року складає 0,00 грн (1086,40 грн – 1086,40 грн);
надбавка за контррозвідувальну, оперативно-розшукову та аналітичну діяльність за березень 2018 року нарахована та виплачена у березні 2018 року у розмірі 776,00 грн; згідно з розрахунковим листом за липень 2018 року у липні 2018 року розмір надбавки за березень 2018 року був зменшений на 776,00 грн; загальний розмір надбавки за березень 2018 року складає 0,00 грн (776,00 грн – 776,00 грн);
надбавка за службу в умовах режимних обмежень (таємність) за березень 2018 року нарахована та виплачена у березні 2018 року у розмірі 232,80 грн; згідно з розрахунковим листом за липень 2018 року у липні 2018 року нарахована та виплачена надбавка за березень 2018 року у розмірі 866,70 грн; загальний розмір надбавки за березень 2018 року складає 1099,50 грн (232,80 грн + 866,70 грн);
згідно з розрахунковим листом за квітень 2018 року премія нарахована та виплачена у квітні 2018 року за березень 2018 року у розмірі 10583,14 грн; згідно з розрахунковим листом за липень 2018 року розмір премії, нарахований за березень 2018 року, був зменшений на 9850,14 грн; загальний розмір премії, нарахованої за березень 2018 року, складає 733,00 грн (10583,14 грн - 9850,14 грн); виплата премій військовослужбовцям СБУ здійснюється щомісяця за попередній місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць.
Відповідно до розрахункових листів на позивача за січень-липень 2018 року:
у липні 2018 року позивачу донараховано, зокрема, за лютий 2018 року премію у розмірі 733,00 грн; за березень 2018 року: посадовий оклад у розмірі 5778,00 грн, оклад за військовим званням у розмірі 1280,00 грн, надбавку за вислугу років у розмірі 2991,40 грн, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 2936,64 грн, надбавку за співробітництво з особами, залученими на конференційній основі, у розмірі 56,10 грн, надбавку за службу в умовах режимних об`єднань (таємність) у розмірі 866,70 грн, премію у розмірі 733,00 грн; 
також у липні 2018 року вираховано за лютий 2018 року премію у розмірі 10583,14 грн (за мінусом); за березень 2018 року: надбавку за контррозвідувальну, оперативно-розшукову та аналітичну діяльність у розмірі 776,00 грн (за мінусом), надбавку за контррозвідувальну діяльність у розмірі 1086,40 грн, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 2186,60 грн та щомісячну премію у розмірі 10583,14 грн.
Згідно із інформацією щодо виплаченої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 січня 2016 року до 31 березня 2021 року позивачу за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року індексація ненараховувалась та невиплачувалась.
Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно із частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
У частині першій статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
Згідно із частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до статті 18 Закону України від 5 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі – Закон № 2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
У частині другій статті 19 Закону № 2017-III передбачено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
За визначенням статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі – Закон № 1282-XII):
індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; 
індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; 
поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 3 Закону № 1282-XII визначено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII:
індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина перша);
обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону (частина друга);
для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті (частина третя);
підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частина четверта).
Згідно із частиною другою статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
У частині другій статті 6 Закону № 1282-XII визначено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 8 Закону № 1282-XII перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.
За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.
Відповідно до пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078), індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (абзац перший). 
У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії (абзац другий).
Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає (абзац п`ятий).
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац шостий).
У разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається із розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу (абзац сьомий).
Згідно із пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац перший).
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий).
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій).
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий).
Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Згідно із пунктом 10-2 Порядку № 1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Пунктом 14 Порядку № 1078 визначено, що роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.
З вищевикладеного слідує, що індексація оплати праці (грошового забезпечення) є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, які мають систематичний (щомісячний) характер.
За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, проведення якої не залежить від волевиявлення роботодавців чи працівників.
Застосування положень статті 5 Закону № 1282-XII, як на підставу ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, згідно з якою проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, є протиправним.
Означене не відповідає нормам Закону № 1282-XII та пункту 11 Порядку № 1078, яким визначено, що додаткові витрати, пов`язані з індексацією грошових доходів громадян, відображаються у складі витрат, до яких відносяться виплати, що індексуються.
Отже, в кошторисі доходів і видатків бюджетної установи, організації індексація заробітної плати відображається не як самостійна витрата, а в складі витрат на виплату заробітної плати.
Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.
Згідно із частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із частиною першою статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При розгляді справи «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 «Бурдов проти Росії»).
Таким чином, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 825/874/17.
Щодо позовних вимог, які стосуються невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року, суд зазначає таке.
Пункт 5 Порядку № 1078, який застосовується з 1 грудня 2015 року в редакції, яка діяла до 15 березня 2018 року, передбачав:
у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац перший);
обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий);
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац третій);
якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий);
у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац п`ятий).
З викладеного слідує, що підставою для встановлення місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.
На час виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців (далі – Постанова № 1294).
Пунктом 13 постанови № 1294 визначено, що остання набирає чинність з 1 січня 2008 року.
Постанова № 1294 діяла до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме до 1 березня 2018 року.
Проаналізувавши Постанову № 1294 в період її дії з 1 січня 2008 року до 28 лютого 2018 року (період оскаржуваних правовідносин), суд вбачає незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.
Отже, внаслідок незмінності до 1 березня 2018 року посадових окладів військовослужбовців, місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базовим місяцем) у межах спірних правовідносин за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно є січень 2008 року.
Також суд вважає за необхідне заначити, що 9 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі – Постанова № 1013).
Пунктом 2 Постанови № 1013 були внесені зміни до Порядку № 1078. Відповідно до Пояснювальної записки до проєкту зазначеного акта, ці зміни передбачали:
- здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник;
- зменшення розміру індексації заробітної плати у разі підвищення тарифних ставок (окладів), якщо розмір їх підвищення не перевищує величину індексації (чинний механізм передбачає зменшення індексації не тільки при підвищенні тарифних ставок (окладів), а і у разі збільшення доплат та надбавок, що призводить до нарахування різних сум індексації для працівників, які займають однакові посади).
Окрім викладеного, пунктами 1, 3 Постанови № 1013 було установлено, що:
- підвищуються посадові оклади з 1 грудня 2015 року працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери;
- підвищуються з 1 грудня 2015 року на 10 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено відповідними постановами Уряду;
- у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено відповідними розпорядженнями й постановами Уряду;
- міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року;
- для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення.
Отже, Постановою № 1013 з 1 грудня 2015 року були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери. У такому випадку для подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається із січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078, який уже діяв зі змінами, внесеними Постановою № 1013.
Отже, січень 2016 року визначений для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації саме заробітної плати працівникам, яким були підвищені оклади з 1 грудня 2015 року.
Водночас норми Постанови № 1013 не установлювали підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям, а отже, січень 2016 року не став для них «місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)», з якого починається обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації грошового забезпечення, для цілей застосування Порядку № 1078 (зі змінами, внесеними Постановою № 1013).
Указаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26 січня 2022 року у справі № 400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20, від 24 жовтня 2024 року у справі № 420/13056/21 та від 8 листопада 2024 року у справі № 340/5992/20.
Зазначене свідчить про те, що у період проходження військової служби з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року включно позивачу протиправно ненараховувалась та невиплачувалась індексація грошового забезпечення із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Суд зазначає, що оскільки у спірний період (з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року) позивач проходив військову службу у відповідача, то саме ним й допущено протиправну бездіяльність, яка полягає в ухиленні суб`єкта владних повноважень від виконання покладених на нього законодавством обов`язків щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – «січень 2008 року».
Пунктом 1 Постанови № 1294, яка була чинною до 1 березня 2018 року, установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи) (пункт 2 Постанови № 1294).
У частині першій статті 9 Закону № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Щодо суми індексації, належної позивачу до виплати за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року, суд зазначає таке. 
Сума індексації грошового забезпечення у період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для періоду з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року, поділений на 100 відсотків. 
У січні-квітні 2016 року прожитковий мінімум складав 1378,00 грн. Сума індексації грошового забезпечення позивача у січні-квітні 2016 року при застосуванні місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) «січень 2008 року» складає 2359,14 грн щомісячно (1378,00 грн (прожитковий мінімум) х 171,20 (величина приросту індексу споживчих цін) / 100).
У травні 2016 року прожитковий мінімум складав 1450,00 грн. Сума індексації грошового забезпечення позивача у травні 2016 року при застосуванні місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) «січень 2008 року» складає 2482,40 грн (1450,00 грн (прожитковий мінімум) х 171,20 (величина приросту індексу споживчих цін) / 100).
У червні-листопаді 2016 року прожитковий мінімум складав 1450,00 грн. Сума індексації грошового забезпечення позивача у червні-листопаді 2016 року при застосуванні місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) «січень 2008 року» складає 2710,05 грн щомісячно (1450,00 грн (прожитковий мінімум) х 186,90 (величина приросту індексу споживчих цін) / 100).
У грудні 2016 року – лютому 2017 року прожитковий мінімум складав 1600,00 грн. Сума індексації грошового забезпечення позивача у грудні 2016 року – лютому 2017 року при застосуванні місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) «січень 2008 року» складає 3177,60 грн щомісячно (1600,00 грн (прожитковий мінімум) х 198,60 (величина приросту індексу споживчих цін) / 100).
У березні-квітні 2017 року прожитковий мінімум складав 1600,00 грн. Сума індексації грошового забезпечення позивача у березні-квітні 2017 року при застосуванні місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) «січень 2008 року» складає 3360,00 грн щомісячно (1600,00 грн (прожитковий мінімум) х 210,00 (величина приросту індексу споживчих цін) / 100).
У травні 2017 року прожитковий мінімум складав 1684,00 грн. Сума індексації грошового забезпечення позивача у травні 2017 року при застосуванні місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) «січень 2008 року» складає 3536,40 грн (1684,00 грн (прожитковий мінімум) х 210,00 (величина приросту індексу споживчих цін) / 100).
У червні-серпні 2017 року прожитковий мінімум складав 1684,00 грн. Сума індексації грошового забезпечення позивача у червні-серпні 2017 року при застосуванні місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) «січень 2008 року» складає 3730,06 грн щомісячно (1684,00 грн (прожитковий мінімум) х 221,50 (величина приросту індексу споживчих цін) / 100).
У вересні-листопаді 2017 року прожитковий мінімум складав 1684,00 грн. Сума індексації грошового забезпечення позивача у вересні-листопаді 2017 року при застосуванні місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) «січень 2008 року» складає 3896,78 грн щомісячно (1684,00 грн (прожитковий мінімум) х 231,40 (величина приросту індексу споживчих цін) / 100).
У грудні 2017 року – лютому 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн. Сума індексації грошового забезпечення позивача у грудні 2017 року – лютому 2018 року при застосуванні місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) «січень 2008 року» складає 4258,75 грн щомісячно (1762,00 грн (прожитковий мінімум) х 241,70 (величина приросту індексу споживчих цін) / 100).
Отже, розмір індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року, який належить до виплати позивачу, складає 83625,23 грн (січень-квітень 2016 року – 2359,14 грн щомісячно, травень 2016 року – 2482,40 грн, червень-листопад 2016 року – 2710,05 грн щомісячно, грудень 2016 року – лютий 2017 року – 3177,60 грн щомісячно, березень-квітень 2017 року – 3360,00 грн щомісячно, травень 2017 року – 3536,40 грн, червень-серпень 2017 року – 3730,06 грн щомісячно, вересень-листопад 2017 року – 3896,78 грн щомісячно, грудень 2017 року – лютий 2018 року – 4258,75 грн щомісячно). 
Розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року включно здійснений судом з урахуванням розрахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року, наведеного Верховним Судом у постанові від 8 листопада 2024 року у справі № 200/16532/21.
Факт ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 31 березня 2021 року включно відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції, яка діяла з 15 березня 2018 року до 2 квітня 2021 року):
у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Тобто, він є базовим для обчислення індексу споживчих цін (абзац перший);
обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий);
сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій);
якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий);
у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац п`ятий);
до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий).
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції, яка діє з 2 квітня 2021 року):
у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац перший);
обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий);
сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій);
якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий);
у разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру (абзац п`ятий);
до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий);
якщо підвищення грошового доходу відбулося не з 1 числа місяця, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу/кількості календарних днів у місяці, а виплачується пропорційно відпрацьованому/службовому часу з урахуванням положень цього Порядку (абзац сьомий).
Згідно з Постановою № 704, яка набрала чинності 1 березня 2018 року, затверджено нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців.
Верховний Суд у постанові від 9 січня 2025 року у справі № 160/17336/23 зазначив таке.
«51. Суд звертає увагу на те, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу: «поточної» та «індексації-різниці». Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
52. Щодо «поточної індексації», то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).
53. Щодо «індексації-різниці», то право працівника на її отримання виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
54. Так, абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078, у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
55. Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума «індексації-різниці» виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
56. Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30.03.2023 про виправлення описки) та від 29.03.2023 у справі №380/5493/21 з подібними правовідносинами.
57. Отже, «поточна» індексація виплачується в результаті перевищення величини індексу споживчих цін порога індексації (103%). А «індексація-різниця» - у разі, коли сума зарплатного підвищення не перевищує суму індексації, що склалася в місяці такого підвищення.».
У межах спірних правовідносин березень 2018 року, в якому відбулось підвищення посадового окладу позивача та, відповідно, і інших складових грошового забезпечення, є місяцем, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяць підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.
Згідно з інформацією Держстату України, розміщеною на їх офіційному вебсайті, про індекс споживчих цін:
- індекс споживчих цін у березні 2018 року склав 101,1;
- індекс споживчих цін у квітні 2018 року склав 100,8;
- індекс споживчих цін у травні 2018 року склав 100,0;
- індекс споживчих цін у червні 2018 року склав 100,0;
- індекс споживчих цін у липні 2018 року склав 99,3;
- індекс споживчих цін у серпні 2018 року склав 100,0;
- індекс споживчих цін у вересні 2018 року склав 101,9;
- індекс споживчих цін у жовтні 2018 року склав 101,7.
Відповідно до положень Порядку № 1078 розрахунок індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком, починаючи з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів).
Оскільки березень 2018 року є місяцем підвищення посадового окладу позивача (значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків та індексація грошового забезпечення відповідно не нараховується), індекс споживчих цін у листопаді 2018 року склав 103,7 (1,008*1,00*1,00*0,993*1,00*1,019*1,017*100).
Отже, індекс споживчих цін не перевищував 103 % до листопада 2018 року.
У листопаді 2018 року індекс споживчих цін за вказаний місяць складав 103,7 %.
З урахуванням положень Порядку № 1078, оскільки індекс споживчих цін у листопаді 2018 року складає 103,7 %, то у наступному місяці (грудні 2018 року) і підлягає індексація грошового забезпечення військовослужбовців.
Однак слід звернути увагу на положення абзаців четвертого-п`ятого пункту 5 Порядку № 1078, згідно з якими, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Так, у березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів у військовослужбовців відповідно до Постанови № 704.
Виходячи з даних, які вказані 3 управлінням (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) Головним управлінням Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях у довідці від 18 грудня 2025 року № 207 про розмір грошового забезпечення та інші виплати ОСОБА_1 за період служби з 1 січня 2016 року до 31 березня 2021 року та інформації про розмір грошового забезпечення та інші виплати ОСОБА_1 за період служби з 1 січня 2016 року до 31 березня 2021 року, з урахуванням довідки 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо сум грошового забезпечення ОСОБА_1 , нарахованих за лютий 2018 року та березень 2018 року, та розрахункових листів на позивача за січень-липень 2018 року, грошове забезпечення позивача складало: 
за лютий 2018 року: посадовий оклад – 1552,00 грн, оклад за військовим званням – 130,00 грн, надбавка за вислугу років – 504,60 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань – 2186,60 грн, надбавка за роботу з особами, залученими на конфіденційній основі – 310,40 грн, надбавка за контррозвідувальну діяльність – 1086,40 грн, надбавка за контррозвідувальну, оперативно-розшукову та аналітичну діяльність – 776,00 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (таємність) – 232,80 грн, преміювання – 733,00 грн, разом грошове забезпечення – 7511,80 грн, винагорода за участь в АТО та ООС – 8680,97 грн, всього нараховано – 16192,77 грн;
за березень 2018 року: посадовий оклад – 7330,00 грн, оклад за військовим званням – 1410,00 грн, надбавка за вислугу років – 3496,00 грн, надбавка за особливості проходження служби – 2936,64 грн, надбавка за роботу з особами, залученими на конфіденційній основі – 366,50 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (таємність) – 1099,50 грн, преміювання – 733,00 грн, разом грошове забезпечення – 17371,64 грн, винагорода за участь в АТО та ООС – 7000,79 грн, всього нараховано – 24372,43 грн.
Винагорода за участь в АТО та ООС, виплачена позивачу у лютому 2018 року та березні 2018 року у розмірі 8680,97 грн та 7000,79 грн відповідно, є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які в силу приписів речення другого абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 1078 не включається до обрахунку грошового забезпечення, що підлягає індексації. 
Отже, у лютому 2018 року позивач отримав 7511,80 грн (1552,00 грн (посадовий оклад) + 130,00 грн (оклад за військовим званням) + 504,60 грн (надбавка за вислугу років) + 2186,60 грн (надбавка за виконання особливо важливих завдань) + 310,40 грн (надбавка за роботу з особами, залученими на конфіденційній основі) + 1086,40 грн (надбавка за контррозвідувальну діяльність) + 776,00 грн (надбавка за контррозвідувальну, оперативно-розшукову та аналітичну діяльність) + 232,80 грн (надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (таємність)) + 733,00 грн (преміювання)); у березні 2018 року позивач отримав 17371,64 грн (7330,00 грн (посадовий оклад) + 1410,00 грн (оклад за військовим званням) + 3496,00 грн (надбавка за вислугу років) + 2936,64 грн (надбавка за особливості проходження служби) + 366,50 грн (надбавка за роботу з особами, залученими на конфіденційній основі) + 1099,50 грн (надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (таємність)) + 733,00 грн (преміювання)).
Суд не приймає доводи представника позивача щодо того, що при проведенні розрахунку не може бути врахована операція «сторно» (депреміювання) нарахованої та виплаченої у березні 2018 року за лютий 2018 року премії, оскільки відповідач не надав належного обґрунтування та підстав застосування проведення операції «сторно» (ні відповідного правового обґрунтування, ні відповідних наказів), у зв`язку з тим, що при розгляді цієї справи суд надає оцінку фактичним обставинам справи щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, які мають місце на час вирішення спору.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку № 1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. 
Відповідно до абзацу шостого пункту 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
У постановах Верховного Суду від 5 лютого 2023 року у справі № 360/383/23, від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки), від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 12 квітня 2023 року у справі № 420/6982/21, від 19 квітня 2023 року у справі № 380/10594/21 сформовано правовий висновок у подібних правовідносинах щодо застосування абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку № 1078.
У період існування спірних правовідносин Закон № 1282-XII та Порядок № 1078 такого поняття як фіксована сума індексації не містили. Вказаний термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте Постановою № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у ньому, як і в цілому Порядку №1 078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
З огляду на абзац четвертий пункту 5 Порядку № 1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
У цих справах Верховний Суд внаслідок системного і цільового способу тлумачення абзаців третього, четвертого Порядку № 1078 дійшов висновку, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу військовослужбовця відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації-різниці, а якщо так, то у якій сумі.
Верховний Суд також наголосив, що ураховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку № 1078, то повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
Застосовуючи вказаний підхід Верховного Суду та ураховуючи, що 1 березня 2018 року набрала чинності Постанова № 704, якою встановлено нові розміри окладів військовослужбовців, то з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078 – березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
За такої умови відповідно до абзаців третього, четвертого пункту 5 Порядку № 1078 слідує, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача військовій частині належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.
Поряд з цим з огляду на абзац четвертий пункту 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки), від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 12 квітня 2023 року у справі № 420/6982/21 з подібними правовідносинами, яка є застосовною і до спірних правовідносин.
При цьому, вищевказана позиція Верховного Суду не суперечить висновкам, викладеним судом касаційної інстанції у постанові від 9 червня 2022 року в справі № 600/524/21-а, оскільки нею не заперечується відсутність в положеннях Порядку № 1078 (в редакції, чинній після 15 грудня 2015 року) такого поняття як «фіксована сума індексації», однак це не виключає того, що абзаци третій-шостий пункту 5 Порядку № 1078 передбачають правила нарахування й виплати сум індексації-різниці, що мають щомісячний фіксований характер.
Верховним Судом у постанові від 8 листопада 2024 року у справі № 200/16532/21 виснувано таке:
«89. За змістом абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
90. Для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 суду належить з`ясувати таке:
розмір підвищення доходу позивача (військовослужбовця) в березні 2018 року (А);
суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
91. Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
92. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).
93. Також слід ураховувати правила Інструкції №260, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, і пункт 1.9 якої передбачав, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.
94. Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
95. Суму індексації грошового забезпечення, яка мала скластися у березні 2018 року, слід визначати на основі застосування січня 2008 року у якості місяця підвищення доходу, а не березня 2018 року. Це пояснюється тим, що приписи абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 ведуть мову про суму індексації грошового забезпечення, яка мала б скластися у березні 2018 року, якби в тому місяці не відбулося підвищення окладів військовослужбовців.
96. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу (військовослужбовцю) індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. У такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
97. Указані висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду, що викладені у пунктах 102-109 постанови від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, пунктах 104-110 постанови від 28 серпня 2023 року у справі № 420/17338/22, пункті 105 постанови від 18 жовтня 2023 року у справі № 380/14195/22.
98. Стосовно визначення статусу щомісячної додаткової винагороди при обчисленні індексації грошового забезпечення, то покликання скаржника на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, є необґрунтованими, позаяк вони стосуються неподібних правовідносин.
99. Водночас з огляду на приписи частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» й пункту 2 статті 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо об`єктів індексації та складу грошового забезпечення, Суд вважає, що щомісячна додаткова грошова винагорода позивача має враховуватися під час обчислення розміру підвищення його доходу в березні 2018 року.».
Отже, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача у березні 2018 року, якби не відбулося чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, мала становити 4463,15 грн (1762,00 грн (прожитковий мінімум) х 253,30 (величина приросту індексу споживчих цін) / 100).
На цій основі суд констатує, що у випадку ОСОБА_1 розмір підвищення грошового доходу у березні 2018 року (17371,64 грн (грошове забезпечення за березень 2018 року) – 7511,80 грн (грошове забезпечення за лютий 2018 року) = 9859,84 грн), перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (4463,15 грн).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у позивача права на виплату йому індексації-різниці за період з 1 березня 2018 року до 31 березня 2021 року, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо 
визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу індексації-різниці грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 31 березня 2021 року включно відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 31 березня 2021 року включно відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, розраховану як різницю між сумою індексації, що склалася станом на березень 2018 року, і розміром підвищення доходу ОСОБА_1 у березні 2018 року, у сумі 39178,50 грн. 
Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії”. З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Рішенням Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року у справі № 3-рп/2003р визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
стягнути з Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року в сумі 83625,23 грн (вісімдесят три тисячі шістсот двадцять п`ять грн 23 коп.), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 9 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є частково обґрунтованими, у зв`язку з чим позов потрібно задовольнити частково та із виходом за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача.
Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.
Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не вирішується, оскільки до ухвалення рішення суду клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката позивачем не заявлено і суду не надано доказів, які підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.
Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), поданий в його інтересах адвокатом Дашком Юрієм Івановичем, до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях (ідентифікаційний код 20001504, місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, буд. 56, м. Краматорськ, Донецька область, 84300) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Стягнути з Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року в сумі 83625,23 грн (вісімдесят три тисячі шістсот двадцять п`ять грн 23 коп.), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.
Відмовити у задоволенні решти позовних вимог. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя 	Т.І. Чернявська