УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 276/2204/25	Головуючий у 1-й інст. БОБЕР Д. О.	
Категорія 130	Доповідач Миколайчук П.В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року	м. Житомир	

Суддя Житомирського апеляційного суду Миколайчук П.В.,
із секретарем судового засідання Журавською Д.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира справу за апеляційною скаргою захисника Гарбузюка Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хорошівського районного суду Житомирської області від 04 березня 2026 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Хорошівського районного суду Житомирської області від 04 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення, 25.11.2025 року близько 17 год. 25 хв. в с-щі Нова Борова по вулиці Набережна, буд. 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6810 та від проходження такого огляду в найближчому медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги
На постанову суду захисником Гарбузюком О.О. подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі, у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Захисник мотивував апеляційну скаргу наступним:
- в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом;
- поліцейський надав ОСОБА_1 протокол із розпискою, без роз`яснення його прав;
- поліцейським не складено і не вручено ОСОБА_1 другого примірника акта;
- в направленні на огляд в медичному закладі не зазначено дати та часу його складання;
- постанова серії ЕНА №6222319 від 25.11.2025 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП не може свідчити про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за відсутності інших доказів та заперечення вказаних обставин самим ОСОБА_1 ;
- не доведено порушення водієм ПДР, які давали б підстави для зупинки транспортним засобом;
Позиції учасників справи
ОСОБА_1 та його захисник Гарбузюк О.О. в судове засідання не з`явилися, від захисника надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.
Суд, відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважав за можливе слухати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.
Мотиви та висновки суду апеляційної інстанції
Перевіривши матеріали справи, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення викладають аргументи щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності саме у цьому протоколі, який суд має оцінити у сукупності з іншими доказами у справі.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Нормами ст. 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За змістом абзаців третього та п`ятого частини другої статті 16 указаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
За пунктом 1.3.Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Стаття 130 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
За положенням ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п.п. 6,7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За змістом ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, які досліджувались в суді першої інстанції: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №523488 від 25.11.2025 року, в якому зафіксовано суть адміністративного правопорушення, зміст протоколу відповідає вимогам, визначеним КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, однак його огляд не проводився, у зв`язку з відмовою; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в КНП «Хорошівська лікарня», згідно якого огляд ОСОБА_1 у медичному закладі не проводився; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6222319 від 25.11.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 25.11.2025 року о 17 год. 25 хв. скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу; відеозаписом події, що відбулась за участю ОСОБА_1 25.11.2025 року, на якому зафіксовані обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №523488 від 25.11.2025 року, з якого слідує, що працівником поліції після виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
На переконання апеляційного суду, зазначені докази є належними та допустимими, оскільки відповідають вимогам, зазначеним у ст. 251 КУпАП та в своїй сукупності повністю підтверджують правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідають фактичним обставинам справи.
Суд критично ставиться до доводів захисника з приводу відсутності в матеріалах справи доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На відеозаписі «1» з боді-камери поліцейського ОСОБА_2 зафіксовано згоду ОСОБА_1 з тим, що він знає, що його зупинено за те, що в темну пору доби не працює підсвітка номерного знаку. Крім того, постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП останній підписав без зауважень, відомостей про оскарження постанови суду не надано, як і не надано відомостей про оскарження вироку відносно ОСОБА_1 від 04.02.2026 про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 369 КК України, згідно з яким 25 листопада 2025 року, близько 17 год. 35 хв. на ділянці автомобільної дороги поблизу будинку №2 по вулиці Набережній в с-щі Нова Борова Житомирського району Житомирської області, працівниками СРПП ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП за порушення правил дорожнього руху, було зупинено транспортний засіб автомобіль марки «Renault» модель «Master», під керуванням ОСОБА_1 після спілкування з ним, працівники СРПП ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області, які спільно несли службу, звернули увагу на те, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим останньому було запропоновано пройти тест на наявність алкогольного сп`яніння з використанням спеціального обладнання на місці зупинки або прослідувати до спеціалізованого медичного закладу, на що водій відмовився, тому працівниками поліції було повідомлено останнього, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Того ж дня, близько 17 год. 40 хв., у ОСОБА_1 , усвідомивши, що його може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел, спрямований на надання працівнику поліції неправомірної вигоди за непритягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органом досудового слідства, щиро розкаювався. Повідомив, що 25.11.2025 керував автомобілем марки «Renault» модель «Master», який було зупинено працівниками поліції в с-щі Нова Борова, після чого пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду, а саме кошти в розмірі 4000,00 грн, за не складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Вказані докази в своїй сукупності свідчать про доведеність факту керування ОСОБА_1 25.11.2025 року, близько 17 год. 35 хв. на ділянці автомобільної дороги поблизу будинку №2 по вулиці Набережній в с-щі Нова Борова Житомирського району Житомирської області, транспортним засобом Renault Master.
Твердження захисника про те, що поліцейський надав ОСОБА_1 протокол із розпискою, без роз`яснення його прав не відповідає дійсності, оскільки на відеозаписі «1» о 18 год 02 хв ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що в протоколі про адміністративне правопорушення також міститься його власноручний підпис.
Поліцейським дійсно не складено і не вручено ОСОБА_1 другого примірника акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак, згідно з відеозаписом події та актом огляду, наявним у матеріалах справи, відповідний документ в одному екземплярі був складений, ОСОБА_1 з ним було ознайомлено під власноручний підпис. Зазначене порушення апеляційний суд вважає таким, що не спростовує провину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2.5 ПДР України.
Зауваження сторони захисту про те, що в направленні на огляд в медичному закладі не зазначено дати та часу його складання є доцільним, однак складання направлення у зв`язку із зазначеними в протоколі подіями за вказаних обставин підтверджується відеозаписом «1», на якому зафіксовано о 18 год 26 хв при спілкуванні поліцейських про складання направлення.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає вірними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
За таких обставин, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гарбузюка Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Хорошівського районного суду Житомирської області від 04 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	П. Миколайчук