Провадження №	2-а/447/21/26 	
Справа №	447/818/26 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

22.04.2026 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді – Рябчун А. В.,
за участі: секретаря судового засідання – Кісіль А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6753680 від 02.03.2026 року,
УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6753680 від 02.03.2026 року.
У позові вказує, що 02.03.2026 року інспектором Відділення поліції № 2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Мартинюком В.В. складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6753680, згідно з якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.
В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом у якого були встановлені шини на одній осі із різним протектором, чим порушив п. 31.4.5 Правил дорожнього руху - керування водієм транспортним засобом, що має технічну несправність осі, колес та шин.
Позивач з вказаним правопорушенням незгідний, оскільки 02.03.2026 року керував транспортним засобом Sinotruk HOHAN НОМЕР_1 , під час руху ним було виявлено пошкодження шини, з метою усунення несправності, ОСОБА_1 негайно здійснив заміну пошкодженого колеса на наявне запасне. Оскільки малюнок протектора запасного колеса відрізнявся від встановлених на осі, розпочав рух найкоротшим шляхом до місця ремонту. Розуміючи необхідність позначення великогабаритного транспорту, ОСОБА_1 на автоматизмі вжив заходів безпеки: активував аварійну світлову сигналізацію та додатково закріпив знак аварійної зупинки на задній частині кузова самоскида, де був зупинений інспектором поліції, хоча жодних адміністративних правопорушень він не вчиняв. 
Зазначає, що він керував вантажним автомобілем, а поліцейський кваліфікував правопорушення, як порушення вимоги для шин, що на його думку є порушенням чинного законодавства та процедури притягнення осіб до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, оскаржувана постанова не міститься даних про долучення відеозапису, серії, номеру пристрою на підставі якого проводилася відеофіксація правопорушення.
Позивачем були надані відповідні аргументи та прохання надати відповідні докази, але працівником поліції все це було проігноровано. 
За таких обставин, позивач просить постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення. Стягнути з відповідача на його користь 665,60 грн у відшкодування судових витрат.

Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення
06 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6753680 від 02.03.2026 року.
Ухвалою суду від 09.03.2025 року позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк на усунення недоліків.
На адресу суду 18.03.2026 року надійшла заява від ОСОБА_1 про усунення недоліків, до якої він долучив відповідні документи.
Ухвалою суду від 18.03.2026 року позовна заява ОСОБА_1 прийнята судом до розгляду, відкрито провадження у справі, призначений розгляд справи у порядку ст. 286 КАС України.
На адресу суду 30.03.2026 року надійшла заява від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.
На адресу суду 30.03.2026 року надійшла заява від представника Відділення поліції № 2 Стрийскього РУП ГУНП у Львівській області про відкладення розгляду справи.
На адресу суду 22.04.2026 року надійшов відзив на позовну заяву від представника Головного управління Національної поліції у Львівській області.
На адресу суду 21.04.2026 року надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

Участь сторін у розгляді справи
Позивач в судове засідання 22 квітня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому подав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання 22 квітня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подав відзив на позовну заяву. Крім того, подав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності.
У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до частини 4 статті 229 КАС України.

Доводи особи, яка подала відзив на позовну заяву
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови. Вказав, що доводи позивача про протиправність оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження, оскільки дії працівників поліції відповідали вимогам законодавства. При цьому до відзиву долучено копію відеозапису події.

Мотивувальна частина рішення
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, дійшов такого висновку.
Предметом розгляду у справі є перевірка правомірності притягнення позивача посадовими особами відповідача до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у якого були встановлені шини різної марки та з різним малюнком.
Суд установив, що 02.03.2026 року інспектором Відділення поліції № 2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Мартинюком В.В. складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6753680, згідно з якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00грн.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Вирішуючи спір, суд урахував, що порядок та підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Отже, інспектор Відділення поліції № 2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції Мартинюк В. В. був уповноважений на розгляд справи про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення та без складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладений обов`язок з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 1 статті 121 КУпАП встановлено, що «Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».
Указана стаття є бланкетною, яка відсилає до інших нормативно правових чи підзаконних нормативно-правових актів, якими встановлені правила експлуатації транспортних засобів.
Пункт 31.4 Правил дорожнього руху України передбачає заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності перерахованих у даному пункті технічних несправностей. Зокрема відповідно до пункту 31.4.5 встановлено вимоги до коліс і шин транспортних засобів та причепів до них, а саме:
а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.
Для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів;
б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;
в) шини за розміром або допустимим навантаженням не відповідають моделі транспортного засобу;
г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів;
ґ) на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) - діагональні;
д) на передній осі автобуса, який виконує міжміські перевезення, встановлено шини з відновленим протектором, а на інших осях - шини, відновлені за другим класом ремонту;
е) на передній осі легкових автомобілів і автобусів (крім автобусів, які виконують міжміські перевезення) встановлено шини, відновлені за другим класом ремонту;
є) відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.
Отже, пункт 31.4.5 «г» ПДР України, за порушення вимог якого, як зазначено у відзиві до позовної заяви, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, забороняє експлуатацію транспортного засобу у разі якщо на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.
Долучений представником відповідача до відзиву на позовну появу відеозапис, не містить даних, які б дозволяли ідентифікувати особу відносно якої розглядається дана справа, у зв`язку з чим не може бути використаний як доказ її вини. Крім того, долучений відеозапис містить назву « ОСОБА_2 ».
Варто зауважити, що згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Суд звертає увагу, що Європейський Суд з прав людини своїх рішеннях неодноразово вказував про те, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.
Разом з тим, особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 121 КУпАП регламентуються розділом VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.
Відповідно до п. 3 цієї Інструкції контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, здійснюється поліцейським шляхом візуального (органолептичного) огляду елементів систем та механізмів такого транспортного засобу та/або перевірки їх працездатності і справності за допомогою спеціальних пристроїв (приладів), які сертифіковані та пройшли повірку відповідно до вимог, передбачених правилами, нормами та стандартами у сфері безпеки дорожнього руху.
Пунктом 4 указаної інструкції встановлено, що у разі застосування спеціальних пристроїв (приладів) за результатами контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, поліцейський складає Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання (далі - Акт відповідності) (додаток 7) у двох примірниках, один з яких вручається водієві транспортного засобу.
Матеріали справи не містять доказів про складання поліцейським Акту відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання.
При цьому, відповідачем не складалися, як доказ в розумінні вимог статті 251 КУпАП, протокол огляду транспортного засобу чи акт перевірки технічного стану транспортного засобу на предмет малюнка протекторів, їх однотипності чи наявності розбіжностей.
Долучений до відзиву відеозапис не дає можливості встановити його належність до події саме з позивачем.
Матеріали справи не містять належних доказів щодо фіксації такої несправності. Зокрема, не додано належних фотозображень шин, що вказують на таке порушення після зупинки автомобіля.
Натомість, позивач стверджує, що заміна шини на запасну була екстерним реагуванням для доставлення автомобіля на ремонт.
Отже, зважаючи на те, що відповідачем не надано суду належних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121КУпАП, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови судом задоволені, на підставі ст. 139 КАС України, з Департаменту патрульної поліції слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору у розмірі 665,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 242-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6753680 від 02.03.2026 року, - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6753680 від 02.03.2026 року, винесену інспектором Відділення поліції № 2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Мартинюком В. В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.121 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: пл. Генерала Чупринки, буд. 3, м. Львів, Львівської області, 79007).
Рішення у повному обсязі складено 22 квітня 2026 року.

Суддя Анна Рябчун