Справа № 172/1546/25
Провадження № 2/172/660/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді – Битяка І.Г.
за участі секретаря судового засідання – Глушко О.М.
відповідача – ОСОБА_1 
представника третьої особи – Савченко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: служба у справах дітей Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов, в обґрунтування якого позивач вказує, що матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 , батьком цих дітей є ОСОБА_1 19.06.2025 року комісією у складі представників Васильківської селищної ради спільно з представниками відповідних служб була відвідана родина відповідачів, в результаті чого було встановлено, що відповідачка не в змозі виконувати свої батьківські обов`язки через тяжкі вади психічного та фізичного здоров`я. Діти мають затримку у розвитку. Необхідність медичного обстеження дітей відповідачкою не усвідомлюється. Відповідач, який ніде не працює і має періодичні заробітки, на звернення спеціалістів відповідних служб щодо медичного обстеження дітей реагує агресивно, наявність проблем у дітей не визнає. Враховуючи вказане було прийнято рішення про негайне відібрання дітей у відповідачів. Крім цього, родина відповідачів перебуває на соціальному супроводі та спеціалістами служб здійснюється надання відповідних послуг та екстреного втручання з проблемою ризику соціального сирітства у родині. За час роботи з відповідачами встановлено, що ОСОБА_2 не володіє навичками догляду за своїми малолітніми дітьми, має тяжкі вади психічного та фізичного характеру у вигляді помірної розумової відсталості, у зв`язку з чим є інвалідом ІІІ групи з дитинства по патології органів слуху, не володіє вміннями читання або письма та слабо володіє навичками соціалізації. У зв`язку з цим, діти не мають можливості отримувати належну медичну допомогу та лікування. З боку відповідача-2 також відсутні будь-які навички щодо піклування про дітей, натомість останній при зверненні до спеціалістів в рамках соціального супроводу родини, проявляє невмотивовану агресію та повністю заперечує існування проблем в сім`ї. Щодо житлово-побутових умов проживання родини відповідачів зазначає, що умови проживання задовільні в основному, однак були випадки виявлення відсутності продуктів харчування, чистого одягу, належним чином обладнаних спальних місць для дітей. Також зазначає, що 12.04.2022 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області було винесено заочне рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини, 2021 року народження. Просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей.
Позивач надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, позов підтримує. 
Відповідачка ОСОБА_2 про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася.
Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, пояснив, що вони з ОСОБА_2 роблять усе необхідне для покращення умов життя дітей, їх виховання та утримання. Також додав, що ОСОБА_2 не змогла прибути на засідання оскільки знаходиться разом з малолітніми дітьми вдома, бо в силу свого віку вона не може їх залишити з іншими особами.
Представник третьої особи Савченко О.А. просила ухвалити рішення на розсуд суду, пояснила, що відповідачі намагаються виконувати батьківські обов`язки, але завдяки переважно контролю за ниим спеціалістами відповідних служб. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила в суді, що вона працює завідуючою відділення ЦНСП Васильківської селищної ради. Родину відповідачів знає з серпня 2023 року, вони перебувають на соціальному супроводі. Батьки погано йдуть на діалог та компроміс. Майже у всіх випадках Центр заставляв батька звертатися до лікарів. Батько здійснює спротив соціальному супроводу, не хоче співпрацювати. Сім`я має ресурс для батьківства, якщо батько змінить своє ставлення. Після повернення дітей в родину, батьки дотримувались рекомендацій, але зараз зміни відбуваються у гіршу сторону.
Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. 
Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 , батьком – ОСОБА_1 . 
ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи з дитинства по патології органів слуху, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12ААБ № 013031 від 16.08.2018 року.
Згідно з актами обстеження житлово-побутових умов проживання родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 01.05.25, 18.06.25 санітарний стан будинку задовільний, є запас продуктів харчування, зварена їжа, подекуди розкидані речі та сміття, є окремі спальні місця для дітей, іграшки, засоби гігієни, однак взаємовідносини в сім`ї складні, батьки не виконують батьківські обов`язки відносно своїх дітей, не забезпечують належні умови для їх проживання.
19.06.2025 року комісією у складі представників Васильківської селищної ради спільно з представниками відповідних служб була відвідана родина відповідачів, в результаті чого було встановлено, що відповідачка не в змозі виконувати свої батьківські обов`язки через тяжкі вади психічного та фізичного здоров`я. Діти мають затримку у розвитку. Необхідність медичного обстеження дітей відповідачкою не усвідомлюється. Відповідач, який ніде не працює і має періодичні заробітки, на звернення спеціалістів відповідних служб щодо медичного обстеження дітей реагує агресивно, наявність проблем у дітей не визнає. Враховуючи вказане було прийнято рішення про негайне відібрання дітей у відповідачів. 
Згідно зі ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.
Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.
Стаття 3 Конвенції зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до статті 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. 
Згідно з пунктами 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі на даний час намагаються виконувати свої батьківські обов`язки належним чином, забезпечують, з урахуванням своїх фінансових можливостей, необхідні умови для проживання та виховання дітей, тобто докладають певних зусиль, по мірі своїх можливостей, для забезпечення належного догляду за дітьми та їх утримання і виховання.
Вказане свідчить про небайдужість відповідачів як батьків до долі своїх малолітніх доньок і їх прагнення до проживання та виховання дітей саме в родинному колі близьких та рідних людей.
Разом з тим, оскільки в судовому засіданні встановлено, що раніше до відповідачів не застосовувалося попередження про необхідність змінити своє ставлення до дитини, суд вважає за необхідне попередити відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання й утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та покласти на Орган опіки та піклування Васильківської селищної ради Дніпропетровської області контроль за виконанням ними батьківських обов`язків.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
На підставі вищевикладеного, керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, Конвенцією про права дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, Законом України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 164-165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263 ЦПК України, –

У Х В А Л И В

1. Відмовити у задоволенні позову Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: служба у справах дітей Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
2. Попередити ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання й утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
3. Покласти на Орган опіки та піклування Васильківської селищної ради Дніпропетровської області контроль за виконанням ОСОБА_6 батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя   І.Г. Битяк