Справа № 569/22276/25

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Бучко Т.М.
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням від 19 березня 2026 року позов ОСОБА_1 суд задовольнив частково, стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог відмовив. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211,20 грн судового збору.
При ухваленні рішення суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат позивача на професійну правничу допомогу з огляду на намір позивача надати докази на підтвердження розміру таких витрат у встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України строк, про що зазначено у позовній заяві.
У заяві про ухвалення додаткового рішення від 23 березня 2026 року, поданій представником позивача ОСОБА_4 , позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи положення ч.3 ст.270 ЦПК України, додаткове рішення суд ухвалює без повідомлення учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України).
За приписами ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 69 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 19 серпня 2025 року, укладений між Адвокатським бюро "Ірини Андрієнко" та ОСОБА_1 .
Відповідно до п.1 вказаного договору, адвокатське бюро на виконання умов цього договору бере на себе зобов`язання надавати правову (професійну правничу) допомогу клієнту у порядку та обсягах, що передбачаються в цьому договорі, в тому числі в усіх судових справах, де клієнт є стороною чи третьою особою, скаржником, заявником, потерпілим чи іншим учасником судового процесу. 
Згідно з п.5 договору, клієнт виплачує адвокатському бюро гонорар за правову допомогу/юридичні роботи згідно з додатковою угодою/додатком до даного договору або на підставі рахунку адвокатського бюро після погодження розміру гонорару сторонами.
Відповідно до рахунку № 5 від 19 серпня 2025 року, сума вартості послуг за надання професійної правничої допомоги становить 20000 грн. 
Вартість послуг в сумі 20000 грн на підставі рахунку № 5 від 19 серпня 2025 року оплачена позивачем 20 серпня 2025 року в сумі 10000 грн та 22 вересня 2025 року в сумі 20000 грн, що підтверджується квитанцією № 6 від 20 серпня 2025 року та квитанцією № 15 від 22 вересня 2025 року.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи категорію та незначну складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, об`єм доказової бази, предмет спору, ціну позову, а також критерії розумності та пропорційності, обгрунтованими є витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн.
За правилами ст.176 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
З огляду на вказані норми, ціна позову ОСОБА_1 становить 137605 грн (120000 грн сукупність виплат аліментів у розмірі 20000 грн на місяці за шість місяців + 17605 грн додаткових витрат на дитину). У задоволенні позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 17605 грн суд відмовив, а позовну вимогу про стягнення аліментів суд задовольнив частково, присудивши до стягнення аліменти у розмірі 7000 грн щомісячно. Враховуючи, що сума виплат аліментів у розмірі 7000 грн за шість місяців становить 42000 грн, позов ОСОБА_1 задоволено у розмірі 31 % від заявлених вимог (42000 грн х 100 : 137605 грн). 
Отже, з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3100 грн (10000 грн х 31 %), пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 263-265, 270, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3100 (три тисячі сто) грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:
позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя