ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/17523/25
Номер провадження: 33/819/34/26
Головуючий у першій інстанції: Валігурська Л.В.
Доповідач: Калініна О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року Херсонський апеляційний суд у складі :
судді: Калініної О.В., 
при секретарі: Литвиненко Т.О. 
за участю адвоката: Максименко Ю.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Максименко Юлії Петрівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 07 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 07 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Узагальнені доводи і вимоги апеляційної скарги .
Адвокат Максименко Ю.П. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 07.01.2026 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права.
Зазначає, що ОСОБА_2 фактично був позбавлений права на захист, справу було розглянуто без його участі та участі захисника, при цьому судом не було взято до уваги клопотання про перенесення судового засідання, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я захисника.
Дане клопотання було подано 07.01.2026 р. до судового засідання, про що також було повідомлено секретаря в телефонному режимі. При цьому 07.01.2026 р. захиснику ОСОБА_1 прийшла повістка про виклик до суду у даній справі на 19.02.2026 р. о 08:30 годині, проте, 08.01.2026 р. надійшла постанова про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставин справи, розглянув справу поверхнево. Викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та не відповідають фактичним обставинам справи.
Зазначає, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та Зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103.
Так, ОСОБА_4 не було названо ознак алкогольного сп`яніння, на підставі яких він мав пройти огляд.
Також ОСОБА_1 не було названо найближчий заклад охорони здоров`я, у який його мали доставити для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Пунктом 4 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. 
Відповідно до інструкції алкотестера "Драгер 7510" для кожного нового огляду має бути використано новий мундштук. 
Як вбачається, з відеозапису, доданого до матеріалів справи, у ОСОБА_1 не вийшло з першого разу набрати та видути достатню кількість повітря для проведення огляду. Лише з третього разу йому це вдалося. Проте всупереч Інструкції до алкотестера, мундштуки не змінювалися.
При цьому, ОСОБА_1 не було надано можливості перевірити цілісність пакування мундштука.
Наявне в матеріалах справи направлення не відповідає встановленій законом формі та в ньому вказано час його складення 23:37 год, тоді як ОСОБА_1 пройшов огляд о 23:35 год, згідно чеку Драгера.
Акт огляду не відповідає вимогам Інструкції, а його другий примірник не надавався ОСОБА_1 .
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними, що також передбачено ст. 266 та ст.266-1 КУпАП.
Під час складання протоколу поліцейськими було встановлено, що ОСОБА_5 являється військовослужбовцем та на місце події було викликано представників ВСП, проте, в порушення вимог ст. 266-1 КУпАП, огляд було проведено поліцейським на місці, а не посадовою особою ВСП.
Вказує, що поліцейським було надано до суду матеріали, які завідомо не відповідають фактичним обставинам справи та не мають доказів скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . 
Попри вказане суд першої інстанції обрав обвинувальну позицію щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянув справу та виніс постанову, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адвокат Максименко Ю.П. в судовому засіданні підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився . 
19.02.2026 року адвокат Максименко Ю.П. на електронну пошту суду направила заяву ОСОБА_1 , в якій зазначено, що постанова суду від 07.01.2026 року винесена безпідставно. Клопотання захисника підтримує. Апеляційну скаргу підтримує, просить скасувати постанову суду першої інстанції. Просить провести розгляд справи без його участі, оскільки проходить військову службу та не має можливості з`явитися в судове засідання.
Враховуючи положення ч. 6 ст. 294 КУпАП , заяву ОСОБА_1 , апеляційний розгляд здійснюється за його відсутності за участю захисника. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Максименко Ю.П., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
Мотиви суду.
У відповідності до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та в межах викладених в ній доводів. 
До апеляційної скарги не було додано нових доказів. Клопотань про дослідження нових доказів чи витребування інших доказів апеляційна скарга не містить.
Здійснюючи апеляційний розгляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд враховує наступне. 
За приписами п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до положень ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно положень розділу І, II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та положень п. 3, 4, 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду , затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 ( в редакції, що діяла на час складання протоколу) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) ; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Як слідує із постанови від 07 січня 2026 року судом встановлено, що ОСОБА_1 17.11.2025 о 22:55 годині по вул. Нафтовиків, 1 в м. Херсоні, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», результат тесту №540 позитивний – 1,77 проміле. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 суд обґрунтував доказами, які досліджені під час розгляду справи:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №601663 від 17.11.2025;
-відео-файлом з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, з яких, як про це зазначив суд, вбачається, що поліцейськими за порушення комендантської години було зупинено транспортний засіб «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого під час спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю), про що останньому повідомлено. Запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в умовах медичного закладу, роз`яснено наслідки відмови від огляду, на що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду лише у присутності представників Військової служби правопорядку. По прибуттю останніх ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 1,77 проміле, з яким погодився, не зважаючи на повторне роз`яснення можливості проїхати до медичного закладу. У подальшому поліцейськими у присутності ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення; 
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук. Проба позитивна – 1,77 проміле ; 
- чек-тестом алкотестера «Drager Alcotest 7510» від 17.11.2025, яким встановлено ступінь алкогольного сп`яніння, а саме: 1,77 проміле;
- довідкою інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП від 19.11.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 17.05.2023.
Суд дійшов висновку, що ці докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними та доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як видно із постанови , суд оцінив докази які були надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення та надав належну оцінку доказам у їх сукупності.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Суд обґрунтовано поклав в основу рішення протокол про адміністративне правопорушення в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 17.11.2025 о 22:55 годині по вул. Нафтовиків, 1 в м. Херсоні, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», прилад ARLM № 0367 зі згоди водія у встановленому законом порядку, результат 1,77 проміле , тест №540 з результатом згоден, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , доводів на спростування зазначених у протоколі обставин ОСОБА_1 у протоколі не зазначив. 
Обставини, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Роздруківкою з приладу «Drager» від 17.11.2025 року підтверджено результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння – 1,77 проміле.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт огляду) в якому зазначені виявлені ознаки алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини роту, поведінка що не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук та результати огляду проведеного за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» з показниками – 1,77% проміле. 
Із доданого до протоколу відеозапису з бодікамер поліцейського вбачається, поліцейський на місці зупинки зазначив, що наявний запах алкоголю з порожнини рота, вказав, що є підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тому запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі. ОСОБА_1 спочатку висловив відмову від проходження огляду, наполягав на виклику представників ВСП. Після прибуття на його вимогу представників ВСП погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосування спеціальних технічних засобів , за результатами якого алкотостер «Drager Alcotest 7510» показав вміст алкоголю 1,77 проміле, показники на приладі алкотестера були продемонстровані ОСОБА_1 , після чого поліцейським йому запропоновано у разі незгоди з таким результатом пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі. ОСОБА_1 погодився з результатом проведеного огляду та зазначив, що випив три рази по сто . Результати проведеного огляду внесені до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, копію якого ОСОБА_1 було вручено. Також із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак відмовився від підпису у акті. Разом із тим, не висловлював незгоду із результатами проведеного огляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським не було зазначено ознак, які б стали підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не узгоджуються з обставинами, зафіксованими на відеозаписі. 
Відсутність відомостей про вручення ОСОБА_1 другого примірника акту огляду не тягне за собою недійсність проведеного огляду під час якого були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та вказаних вище нормативних актів, які регулюють порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за формою та змістом відповідає акту огляду , який затверджений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 ( додаток № 2 до інструкції). Відповідні доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими. 
Сама по собі відсутність у правому верхньому кутку Акту позначки про те, що акт є Додаток 2 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 10 розділу ІІ) не вказує на невідповідність змісту та форми Акту огляду, який наявний у справі, затвердженому зазначеною Інструкцією.
Наявність у матеріалах справи направлення на проходження огляду в КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР не ставить під сумнів дійсність проведеного огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та його результатів, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спочатку висловив відмову від проходження огляду на місці зупинки, а після прибуття представників ВСП у їх присутності погодився пройти огляд на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів , та погодився із результатами проведеного на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доводи апеляційної скарги про недотримання інструкції з використання спеціального технічного засобу поліцейським при проведенні огляду не є прийнятними та спростовуються покладеними в основу постанови доказами.
З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що поліцейським під час проведення огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу алкотестера «Drager Alcotest 7510» ОСОБА_1 було надано на перевірку герметичності упакування мундштуку та детально проінструктовано із порядком та правилами проходження тестування на алкотестері. Незважаючи на роз`яснення працівником поліції порядку проходження такого огляду, на початку проходження огляду ОСОБА_1 не виконав необхідних дій для відбору достатньої для проведення тесту кількості повітря. Після належного виконання ОСОБА_1 правил проходження тестування алкотестер Drager показав результат 1,77 проміле.
Доводи апеляційної скарги про те, що після невдалої спроби продути достатню для проведення тесту кількості повітря, ОСОБА_1 необхідно було надавати новий мундштук і, що кількість спроб вплинула на достовірність результатів огляду не ґрунтуються на технічних умовах використання алкотестера. Відбір проби повітря, який видихає особа, та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку. 
Всупереч твердженням апеляційної скарги з відеозапису видно, що ОСОБА_1 перевіряв герметичність упакування мундштука перед проходженням огляду.
Посилання апеляційної скарги на те, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння як військовослужбовця мав проводитися представником ВСП у порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП, слід відхилити. 
Відповідальність водія за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначене адміністративне правопорушення відноситься до адміністративних правопорушень на транспорті у сфері безпеки дорожнього руху. Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом. Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений саме ст. 266 КУпАП і такого порядку поліцейський , який проводив огляд , дотримався.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст. 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції. 
КУпАП не передбачено спеціальної норми, що регулює відповідальність водія який є військовослужбовцем за керування транспортним засобом , який належить фізичній чи юридичній особі у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до приписів ч. 1,4 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який належить юридичній особі, а не транспортним засобом ЗСУ, а відтак він несе адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на загальних засадах.
Статтею 266-1 КУпАП, на яку посилається апелянт, врегульовано особливості проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони вчинили адміністративне правопорушення, яке відноситься до військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б. 
Аналіз положень ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст.266-1КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП.
Зазначене кореспондується з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП , згідно з якими посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, передбачені ст. 44, ч. 2, 3 ст. 123, ст. 172-10- 172-20, ст. 173, 174, 178, 182, 184-1, 185, 185-7 КУпАП.
Згідно приписів п. 11 ч. 2 ст. 255 КУпАП посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, - частина п`ята статті 122, стаття 122-2, частина третя статті 123, стаття 124, а також про всі порушення правил дорожнього руху, вчинені особами (крім військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів), які керують транспортними засобами Збройних Сил України та інших військових формувань).
Статтею 235-1 КУпАП визначено, що Військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені ч. 1, 4, 5 ст. 121, ст. 121-1, ч. 1,2,3,4 ст. 122, ч.1 ст. 123, ст. 124-1-126, ст. 132-1 КУпАП. 
Апеляційний суд за наведеного відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та недійсність результатів огляду. 
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що поліцейським було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів та фіксації результатів проведеного огляду. 
Досліджені судом докази у сукупності підтверджують висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд постановив оскаржуване рішення без оцінки усіх доказів про справі не є обґрунтованими. 
Посилання захисника , як на підставу для скасування постанови, на порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки справу було розглянуто без його участі та участі захисника, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП є правом особи.
Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язок суду розглянути справу за ст. 130 КУпАП лише з обов`язковою участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Як видно із матеріалів провадження ОСОБА_1 та його захисник- адвокат Максименко були повідомлені судом про дату , час та місце розгляду справи .
Адвокату Максименко Ю.П. за її клопотанням було забезпечено можливість участі в судовому розгляді дистанційно в режимі відеоконференції, про що ухвалено постанову від 24.12.2025 року та забезпечено дистанційне ознайомлення з матеріалами справи.
Судове засідання у вказаній справі призначено на 07.01.2026 року о 08: 30 год.
З протоколу судового засідання в режимі конференції від 07.01.2026 року, вбачається, що конференцію розпочато о 08:29:40 , адвокат Максименко Ю.П. в судове засідання не з`явилась та перебувала офлайн. Конференцію закінчено о 08:38:42.
ОСОБА_1 для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення 07.01.2026 року також не з`явився.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що до початку призначеного судового засідання 07.01.2026 року учасниками справи було подано клопотання про відкладення судового розгляду з наведенням поважності причин .
Натомість з матеріалів справи вбачається, що заяву про відкладення розгляду справи адвокатом Максименко О.П. скріплено електронним підписом 07.01.2026 року о 09:30 год., і направлено на електронну пошту суду , тобто вже після закінчення судового засідання.
За наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що суд за наявності клопотання про відкладення розгляду справи, розглянув справу за відсутності учасників справи, є безпідставними.
Суд першої інстанції навів мотиви, з яких дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 і його захисника. 
Матеріали справи не містять відомостей щодо направлення виклику на іншу дату.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захиснику забезпечено право на участь в судовому розгляді та реалізувати права передбачені ст. 268, ст. 271 КУпАП, подати пояснення, клопотання. 
Стягнення на ОСОБА_1 , накладено судом першої інстанції у межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.
Дотримався суд і загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначених ст. 33 КУпАП.
Під час апеляційного розгляду адвокат Максименко Ю.П. подала клопотання, в якому просить у разі визнання ОСОБА_1 винним у порушенні ч.1 ст. 130 КУпАП застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначати йому покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Посилаючись на судову практику , рішення Конституційного суду від 02.11.2004 року № 15-рп/2004, від 15.06.2022 за №4р(ІІ)2022, від 22.12.2010 № 23 –рп/2010, від 21.07.2021 р № 3-р(ІІ) 2021, вказує, що ОСОБА_1 проходить військову службу в лавах ЗСУ на посаді водія, має статус учасника бойових дій , і позбавлення його права керування транспортним засобом фактично паралізує не тільки його особисту військову службу, але і решти військовослужбовців, оскільки він буде позбавлений можливості виконувати безпосередні свої службові обов`язки.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 23 та ст.ст. 33-35 КУпАП.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тобто, є безальтернативним видом стягнення, тому в даному випадку суд позбавлений права вибору у застосуванні стягнення, передбаченого санкцією цієї статті .
Аналогія закону є застосуванням до не врегульованих конкретною нормою правовідносин норм закону, які регламентують подібні відносини.
Згідно ч. 3 ст. 7 КУпАП передбачено, що «застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом» - хоча це і не є прямою забороною застосування аналогії, але передбачає чітке виконання передбачених законом норм, а звідси забороняє вирішення питань притягнення особи до адміністративної відповідальності по аналогії, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що закріплюють склад правопорушень.
Той факт, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, не може бути підставою для зміни накладеного судом стягнення, оскільки положення чинного КУпАП не містить норми, яка надає право суду призначити інший вид стягнення або більш м`яке стягнення ніж передбачено санкцією відповідної статті, а тому доводи захисту про необхідність застосувати у даному випадку аналогію закону, відповідно до ст. 69 КК, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та не призначати ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами не ґрунтуються на вимогах закону.
Посилання захисника на судову практику судів першої та апеляційної інстанцій в інших справах, як на підставу для задоволення клопотання, є неприйнятними, оскільки нормами КУпАП та Закону України " Про судоустрій та статус суддів " не передбачено, що рішення судів першої чи апеляційної інстанцій у інших справах щодо інших осіб мають бути враховані апеляційним судом при розгляді справи .
Обґрунтування клопотання посиланням на рішення Конституційного Суду, не можуть бути підставою для задоволення клопотання про застосування ст. 69 КК у цій справі. 
Враховуючи викладене , апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду щодо ОСОБА_1 з підстав, зазначених в апеляційній скарзі скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП , апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Максименко Юлії Петрівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Залишити без змін постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 07 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП .
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Копію постанови направити учасникам справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя О.В. Калініна