Справа № 127/15794/25
Провадження № 2/127/3144/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
30 березня 2026 року	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Федчишена С.А.,
при секретарі судового засідання Підвисоцькій О.Ю., 
за участю: представника позивача – адвоката Сахарової М.А
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію половини вартості внеску до статутного капіталу товариства,-
ВСТАНОВИВ: 

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію половини вартості внеску до статутного капіталу товариства. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2024 у справі №127/26068/23, яке набрало законної сили 01.03.2024. За час шлюбу подружжя набуло низку нерухомого майна, у зв`язку з чим в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа №127/7813/25 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в межах якого заявлено позовні вимоги щодо поділу частки нежитлового приміщення та компенсація вартості частки спільних автомобілів. Разом з цим, ОСОБА_2 є засновником, єдиним учасником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ТД «Кейвуд1», статутний капітал якого складає 20 000,00 грн. ТОВ «ТД «Кейвуд1» створено 03.11.2022, тобто в період шлюбу, а відтак вклад у статутний капітал даного Товариства є спільним майном подружжя. Враховуючи викладене, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 половину вартості внеску до статутного капіталу ТОВ «ТД «Кейвуд1».
Ухвалою суду від 10.06.2025 цивільну справу прийнято до провадження судді Федчишена С.А. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, просила суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн., тобто половину вартості внеску до статутного капіталу ТОВ «ТД «Кейвуд1».
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву або прийняти участь у судовому засіданні за допомогою відеоконференцзв`язку. У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2024 по справі №127/26068/23, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили 01.03.2024 (а.с. 19-22)
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кейвуд1» складає 20 000,00 грн. (а.с. 25)
Згідно з довідки про компанію Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КЕЙВУД1» (код ЄДРПОУ: 44832916), стан: зареєстровано; дата реєстрації: 03.11.2022; уповноважені особи: Чжан Цзіньлян (керівник). (а.с. 26)
Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 СК України).
За змістом ст. 113 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю належить до господарських товариств.
Господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав.
Згідно з ст. 115 ЦК України та ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.
Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.
Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.
Висновок щодо застосування зазначених норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 у справі № 6-38цс15, відповідно до якого грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується в інший об`єкт - право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому, одним з визначних є той факт, що грошові кошти набуті подружжям під час їх спільного проживання.
Отже, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 11.03.2020 у справі №161/19023/17).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2024 року у справі №760/20948/16 зазначила, що у разі внесення одним із подружжя як вкладу у статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю коштів, які є спільною сумісною власністю, вказане товариство стає їх власником. Натомість особа, яка внесла вклад у статутний капітал товариства набуває право на частку учасника цього товариства. Інший з подружжя, який був співвласником коштів, внесених у статутний капітал товариства з метою захисту свого права при поділі їх спільного сумісного майна набуває право вимагати виплати половини вартості частки члена подружжя у статутному капіталі. 
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 фактично про стягнення частини вартості майна (балансової вартості) товариства, є такими, що не узгоджуються з вимогами діючого законодавства.
Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні в сукупності з наданими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача судові витрати не відшкодовуються, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог.
На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 247, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію половини вартості внеску до статутного капіталу товариства відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 

Повний текст рішення суду складено 07.04.2026.

Суддя