Справа № 751/887/26 
Провадження №3/751/539/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В. 
секретаря судового засідання Стрижак В.П.
з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Слєпченка С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 

в с т а н о в и в:
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №573739 вбачається, що 23.01.2026 о 15 год 33 хв в м. Чернігові на вул. Івана Мазепи, 6, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Dacia Logan н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовилась. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що 23.01.2026 керувала автомобілем Dacia Logan н.з. НОМЕР_2 , по вул. Івана Мазепи в м. Чернігові. Під час руху її було зупинено працівниками поліції, які повідомили, що підставою для зупинки став зовнішній стан транспортного засобу, зокрема пошкоджене скло. Після цього працівник поліції зазначив, що у неї наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, тремтіння рук, відсутність реакції зіниць на світло. На це ОСОБА_1 повідомила, що наразі хворіє. У подальшому працівник поліції запропонував їй пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого вона спочатку відмовилась, посилаючись на необхідність виконання робочих обов`язків та намір самостійно пройти огляд у медичному закладі протягом двох годин. Втім, після консультації з адвокатом, який рекомендував погодитися на проходження огляду, звернулась до працівників поліції з проханням направити її до медичного закладу для проходження огляду, однак отримала відмову. Інспектор пояснив, що складений протокол не може бути анульований, оскільки відмова від проходження огляду вже зафіксована та оформлено адміністративні матеріали. Надалі попросила надати їй бланк для письмових пояснень. Направлення на проходження огляду їй не вручалося. Після складання адміністративних матеріалів вона самостійно звернулась до медичного закладу та пройшла огляд на стан наркотичного спяніння.
Захисник Слєпченко С.А. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивною стороною даного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом особою в стані, зокрема, алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або з явними ознаками алкогольного, наркотичного сп`яніння і при цьому відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Таким чином, має бути доведено одночасно дві обставини: керування транспортним засобом і перебування особи в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, або мати явні ознаки наркотичного сп`яніння і при цьому відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, частина 2 статті 266 КУпАП визначає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Процедура огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.08 року № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Порядок та Інструкція відповідно).
У відповідності до пп. 2, 3, 4 Розділу І наведеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження вини ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №573739, дата складання протоколу: 23.01.2026 о 15:57:44, в якому зафіксовано обставини інкримінованого правопорушення, зокрема, вказано про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а також про її відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку встановленому законом. 
Сам протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, складені уповноваженим суб`єктом, не можуть бути беззаперечним доказом вини у вчиненні правопорушення. Обставини викладені у протоколі, рапорті поліцейського, які є документами складеними уповноваженим суб`єктом, мають бути підтверджені й іншими доказами, що мають узгоджуватися між собою.
Відповідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення наркотичного сп`яніння, 23.01.2026 о 15 год 42 хв направляється на огляд ОСОБА_1 . У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість.
Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що 23.01.2026 о 15.34 год працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Dacia Logan, номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Івана Мазепи в м. Чернігові, при цьому водієві повідомлено причину зупинки — пошкодження світлових приладів та лобового скла. Після цього інспектор запропонував надати документи, а саме посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. ОСОБА_1 пред`явила посвідчення водія в електронному вигляді через додаток «Дія» та фотокопію свідоцтва про реєстрацію, пояснивши, що транспортний засіб належить її свекрусі, яка перебуває за кордоном, у зв`язку з чим оригінал документа у неї відсутній. О 15.38 год працівник поліції повідомив, що у водія наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, тремтіння рук, відсутність реакції зіниць на світло, на що ОСОБА_1 пояснила, що такий стан може бути зумовлений її захворюванням. О 15.42 год інспектор запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. О 15.44 год ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду, посилаючись на необхідність виконання робочих обов`язків та намір самостійно пройти огляд у медичному закладі протягом двох годин. Поліцейський повідомив про наслідки відмови від проходження огляду. О 15.46 год інспектор направився до службового автомобіля для складання адміністративних матеріалів. Після телефонної розмови ОСОБА_1 о 15.52 год повідомила, що погоджується пройти огляд, та просила працівників поліції доставити її до медичного закладу. Надалі вона неодноразово зверталася до працівників поліції з проханням направити її на огляд, однак отримала відмову. Інспектор пояснив, що відмова від проходження огляду вже зафіксована, адміністративні матеріали складено і залишилося лише їх роздрукувати та ознайомити. З 15.58 год до 16.24 год ОСОБА_1 писала письмові пояснення. Надалі, о 16.28 год, вона ознайомилась із протоколом про адміністративне правопорушення та підписала його.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , інспектор 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області, пояснив, що у січні 2026 року (точну дату та час не пам`ятає) по вул. Івана Мазепи в м. Чернігові було зупинено транспортний засіб Dacia Logan, номерний знак НОМЕР_2 . Після зупинки водієві було повідомлено причину зупинки. Під час спілкування з водієм, за словами свідка, у неї були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, однак конкретні ознаки він не пам`ятає, зазначивши, що вони були відображені у направленні до медичного закладу. Свідок зазначив, що водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого вона категорично відмовилась, незважаючи на роз`яснення наслідків такої відмови. Також, за його словами, водієві повідомлялось, що медичний заклад знаходиться неподалік (приблизно 100 метрів), однак вона відмовилась від проходження огляду, після чого їй було роз`яснено її права. Разом з тим свідок пояснив, що після телефонних розмов водій змінила свою позицію та почала наполягати на її доставленні до медичного закладу для проходження огляду. Однак, як зазначив свідок, факт відмови вже був задокументований, адміністративні матеріали складені, у зв`язку з чим, на його думку, правові підстави для доставлення водія до медичного закладу були відсутні. Свідок також зазначив, що письмові пояснення водія були долучені до матеріалів справи. Направлення на проходження огляду водієві не вручалося, оскільки воно видається медичному працівнику в обмін на відповідний висновок.
У силу ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини та інше.
Вимогами пункту 12 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З аналізу вказаних норм Інструкції, вбачається, що поліцейським має бути додержано порядок проведення огляду на предмет наркотичного сп`яніння.
З дослідженого відеозапису вбачається, що після роз`яснення поліцейським наслідків відмови від проходження огляду, ОСОБА_1 погодилась пройти огляд у медичному закладі, на чому неодноразово наполягала, зокрема о 15.46 год, тобто до початку складання протоколу, у якому зазначено час складання 23.01.2026 о 15.57.44.
Отже, поліцейські не відреагували на згоду ОСОБА_1 пройти огляд, замість направлення та доставки водія до медичного закладу для проходження огляду, склали протокол за відмову у проходженні такого огляду, що суперечить процедурі направлення та проходження медичного огляду.
Будь-яких активних та/чи пасивних дій водія щодо ухилення від огляду на стан наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять, у зв`язку із чим суд погоджується з доводами сторони захисту в цій частині та вважає, що в даному випадку ОСОБА_1 не було порушено вимог п. 2.5 ПДР України.
Суд зазначає, що в даному випадку поліцейський, отримавши згоду водія на проведення огляду в медичному закладі, мав виконувати п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, згідно з яким з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Крім того, ознаки, на які вказує інспектор патрульної поліції у направленні, як на наркотичне сп`яніння, на відеозаписі не вбачаються, оскільки у водія нормальний колір обличчя, не зафіксовано належним чином звужені зіниці очей, що не реагують на світло.
Зазначене свідчить про те, що не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Крім того, до матеріалів справи ОСОБА_1 надала виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 49, огляд по якому проводився КНП «ЧОПНЛ» ЧОР 23.01.2026 о 17 год 40 хв, згідно якої: тверезий, ознак сп`яніння не виявлено. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого: спокійна, адекватна, мова не порушена, шкірні покриви обличчя звичайного кольору, реакція на світло жива, хода рівна. Результат токсикологічного дослідження №165: в сечі канабіоїди, амфетаміни, метамфетаміни, морфін, метадон, барбітурати, бензодіазепіни не виявлено. 
Вказані висновки по результатах токсикологічного дослідження судом приймаються до уваги як належні і допустимі докази, оскільки проводилися уповноваженими особами закладу охорони здоров`я, які несуть відповідальність за правдивість даних, які у них вказуються та сумнівів у їх достовірності не виникає.
Дослідивши та оцінивши всі докази у сукупності, судом не встановлено беззаперечного факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. 
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі. 
Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, ч. 1 ст. 130, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -   

постановив:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова. 
Повний текст постанови суду складено 06.04.2026.  

Суддя: Н.В. Маслюк