КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 758/9165/23
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4890/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,
суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Ларіонової Н.М., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року представник ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» - Полєтаєв А.А. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, враховуючи позовну заяву у новій редакції від 22 квітня 2024 року, просив стягнути солідарно на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 : 76 840, 53 грн заборгованості за актом про порушення, 5 655, 23 грн - 3 % річних та інфляційної складової боргу, 2 684, 00 грн - судового збору та стягнути з відповідачів витрати на надання правничої допомогу (т. 2 а.с. 54-58).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київтеплоенерго». Відповідач ОСОБА_2 , відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 листопада 2016 року, є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації - 21 листопада 2016 року, номер запису про право власності 17641215.
Також 28 листопада 2016 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та ОСОБА_2 уклали договір про користування електричною енергією, відповідно до якого позивач на платній основі, здійснював постачання електричної енергії у помешкання відповідача ОСОБА_2 за вказаною адресою. Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА від 09 грудня 2022 року № 87039624, ОСОБА_4 з 08 грудня 2022 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 758/1323/17 (провадження № 61-19571св21) касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С., ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 , про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визначення права власності на нерухоме майно - залишено без змін. У задоволенні позову ОСОБА_2 про виселення відповідачів без надання іншого житла відмовлено.
Окрім ОСОБА_2 , у вказаній квартирі зареєстровано: ОСОБА_1 - з 05 квітня 2002 року, ОСОБА_6 - з 21 листопада 2016 року, ОСОБА_7 - 20 лютого 2020 року, ОСОБА_3 - з 21 квітня 2016 року.
19 листопада 2020 року за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , представник позивача виявив порушення: пп. 7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ПРAT «ДТЕК Київські електромережі». Самовільне підключення виконано зі стоякових клем в ПРЩ на ПВ - 40А і заходило в кв. АДРЕСА_2 , дротом АПВ 2x4мм2».
На підставі виявленого порушення складено акт про порушення № 04140 від 19 листопада 2020 року, за підписами представників позивача: С.В. Ковальчука , Н.М. Клименка, О.В. Нєжинського та головного інженера КП «Керуюча компанія Подільського району» В.П. Музиченка.
12 січня 2021 року проведено засідання комісії по розгляду акту № 04140 від 19 листопада 2020 року та прийнято рішення: провести нарахування, обсягу і вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ, згідно з пунктом 8.4.13 та за формулою 8 ПРРЕЕ.
Період нарахування з 20 травня 2020 року - 19 листопада 2020 року.
Відповідно до проведеного комісією розрахунку всього до сплати, за обліковану спожиту електричну енергію, підлягає 11 539, 15 грн.
14 січня 2021 року споживачу направлено лист-повідомлення про наявність заборгованості з актом про порушення № 04140 від 19 листопада 2020 року та обов`язок оплати заборгованості протягом 30 днів, що підтверджується рекомендованим повідомленням від 15 січня 2021 року ШКІ № 0100184859135.
22 лютого 2022 року за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , представник позивача виявив порушення: п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенні п.8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю оператора системи розподілу (ОСР). Самовільне підключення виконано кабелем ПВС 2x4 мм2 від клем магістральних мереж на ПВ 40А і заходило в кв. АДРЕСА_2 ».
На підставі виявленого порушення був складений акт про порушення № 003975 від 22 лютого 2022 року, за підписами представників позивача: С.В. Ковальчука і Н.М. Клименка та головного інженера КП «Керуюча компанія Подільського району В.П. Музиченка.
05 липня 2022 року проведено засідання комісії по розгляду акту № 003975 від 22 лютого 2022 року та прийнято рішення: провести нарахування, обсягу і вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ, згідно з пунктом 8.4.11 та за формулою 5 ПРРЕЕ.
Період нарахування з 25 січня 2022 року - 22 лютого 2022 року.
08 березня 2023 року за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , представники позивача виявили порушення: виявлено порушення: п. 2.3.1, 2.3.2. 2.3.3, 5.5.5 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю оператора їй розподілу (ОСР) з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем ПВС 3х4мм2 від пакетного вимикача ПВП 14-27(40А) до помешкання квартири АДРЕСА_2 ».
На підставі виявленого порушення був складений акт про порушення № 003257 від08 березня 2023 року за підписами представників позивача: М.О.Шовкового, А.С. Кривака та головного інженера КП «Керуюча компанія Подільського району В.П. Музиченка.
20 квітня 2023 року проведено засідання комісії по розгляду акту № 003257 від 08 березня 2023 року. Комісією прийнято рішення: провести нарахування, обсягу і вартості електричної енергії, необлікованоївнаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ, згідно з пунктом 8.4.13 та за формулою 8 ПРРЕЕ. 
Період нарахування з 08 вересня 2022 року - 07 березня 2023 року.
Відповідно до проведеного комісією розрахунку всього до сплати, за необліковану спожиту електричну енергію, підлягає 59 611, 94 грн.
20 квітня 2023 року споживачу направлено лист-повідомлення про наявність заборгованості за актом порушення № 003257 від 08 березня 2023 року та обов`язок оплати заборгованості протягом 30 днів, що підтверджується списком листів рекомендованих від 21 квітня 2023 року № 0408033272110.
Свої зобов`язання відповідач виконує неналежно, внаслідок чого заборгованість за спожиту, але необліковану електричну енергію, за актами про порушення станом на 01 липня 2023 року не сплачено.
Оскільки відповідачами на день подання позову не сплачено заборгованість, необліковану електричну енергію, сумою 76 840,53 грн, то у позивача у відповідності до ст. 61 ЦК України існує право нарахування 3% річних та інфляційних втрат (з огляду на сплив 30-денного строку на оплату):
1. акт про порушення № 04140 від 19 листопада 2020 року (за період з 01 березня 2021 року по 01 липня 2023 року) 4 927,53 грн,
- 3% річних - 808, 06 грн;
- інфляційна складова - 4 119,48 грн;
2. акт про порушення № 003975 від 22 лютого 2022 року за період (з 01 вересня 2022 року по 01 липня 2023 року) 727,70 грн,
- 3% річних - 141,69 грн;
- інфляційна складова - 586,01 грн;
Враховуючи вищевикладене, станом на 01 липня 2023 року сума боргу за спожиту, але необліковану електричну енергію, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 82 495,76 грн із них:
- за актом про порушення № 04140 від 19 листопада 2020 року - 16 466, 68 грн;
- за актом про порушення № 003975 від 22 лютого 2022 року - 6 417, 14 грн;
- за актом про порушення № 003252 від 08 березня 2023 року - 59 611, 94 грн.
Окрім цього, між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та АО «Перший радник» укладено договір № 308-20 про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу за окремими усними чи письмовими дорученнями останнього. Орієнтовний попередній розрахунок на день звернення до суду складає 10 000, 00 грн (т. 2 а.с. 54-58).
24 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позов, у якому її представник ОСОБА_9 заперечував проти позову та вказав, що відповідач не має доступу та не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначив, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 після переходу права власності на квартиру до відповідача ОСОБА_2 продовжили у ній проживати і відмовилися звільняти житлове приміщення, надати ключі від вхідних дверей квартири, не відчиняють та на поріг не пускають. Відповідач ОСОБА_3 та її діти зареєстровані за вказаною адресою, вони проживають та користуються належною відповідачеві квартирою без будь-яких на те правових підстав. Власне відповідач ОСОБА_2 ніколи не жила і не користувалася квартирою, ніколи не користувалася комунальними послугами у ній (т. 1 а.с. 117-127).
Також представник відповідача ОСОБА_2 вказав, що у 2020 році остання подавала заява позивачу на відключення електропостачання за вказаною адресою. Подана заява була задоволена, внаслідок чого електропостачання було відключено. Проте, дізнавшись, що попередні власники користуються електроенергією, відповідач неодноразово зверталася до позивача із заявами, у яких просила позивача про відключення, оскільки доступу до житлового приміщення не має, тому споживачем послуг з постачання електричної енергії не може бути.
Наполягав, що в матеріалах справи відсутні належні та беззаперечні докази, які підтверджують факт порушення відповідачем ПРРЕЕ, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню (т. 1 а.с. 117-127).
02 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_10 подав відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 , у якій послався на ст. 322 ЦК України, а саме, що на власника покладається тягар утримання майна. Водночас, відповідно до ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодовувала шкоду, задану винною особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Окрім того, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» дотримано вимоги у частині фіксації порушень ПРРЕЕ (т. 1 а.с. 198-202).
04 липня 2024 року представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - адвокат Дрозд І.В. у відзиві на позов вказала, що ОСОБА_2 як власник майна, уклавши ще у 2016 році договір про користування електричною енергією від 28 листопада 2016 року з ПАТ «Київенерго», персонально взяла на себе обов`язки, зокрема щодо дотримання вимог договору про користування електричною енергією, оплати спожитої електричної енергії відповідно до умов договору, узгодження з енергопостачальником нових відключень тощо (т. 2 а.с. 119-129).
Також, відповідно до вказаного договору, установлена відповідальність споживача, зокрема, за прострочення внесення платежів за електричну енергію та за порушення Правил користування електричною енергією, а також за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.
Тобто, як нормами законодавства, так і положеннями договору, саме на ОСОБА_2 покладено персональну відповідальність за належне утримання нею майна та сплату комунальних послуг.
При цьому, враховуючи ситуацію із судовими справами щодо квартири, саме ОСОБА_2 зобов`язана була належним чином у встановленому порядку визначити у договорі про користування електричною енергією від 28 листопада 2016 року інших користувачів квартири, тобто споживачів/субспоживачів електричної енергії.
Всі поштові відправлення позивача були направлені хоча і на адресу квартири, проте на ім`я ОСОБА_2 , при цьому відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не мають права їх отримувати чи забирати у поштовому відділенні, що призвело до неналежного їх повідомлення щодо обставин, викладених у позові.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позбавлені можливості самостійно без згоди власника житла укладати договір про користування електричною енергією або вносити зміни у нього.
Також наголошувала представник відповідачів, що факт непроживання відповідачки ОСОБА_2 за вказаною адресою, не спростовує її обов`язку у силу вимог ст.ст. 319, 322 ЦК України щодо утримання належного їй майна та належного врегулювання всіх питань, що стосується оплати комунальних послуг у цій квартирі (т. 2 а.с. 119-129).
Крім того, зазначала, що у матеріалах справи відсутні дані про належне попередження всіх відповідачів, в тому числі відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про припинення електричної енергії, що стали підставою для видачі наряду-допуску № 3752 від 28 січня 2020 року, для виконання робіт з відключення в електроустановках по об`єкту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Таке відключення відбулося пізніше - 19 листопада 2020 року, при цьому, оскільки ніхто належним чином не повідомив відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про таке відключення, вони, думаючи, що сталася аварія, викликали аварійну службу, яка відносила електропостачання.
Наголошувала, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та ОСОБА_2 не визначили вчасно належним чином правового статусу всіх споживачів/користувачів квартири у цих правовідносинах, що призвело до неповідомлення їх у встановленому законодавством порядку та виникнення вказаної ситуації, що унеможливлює стягнення з них заборгованості за необліковану електроенергію.
Окрім того, представник відповідачів зазначила, що в акті відсутні підписи споживача, відмова від підпису також не зафіксовано, дані свідків також відсутні, протокол № 28 від 13 квітня 2023 року засідання комісії по розгляду акта про порушення № 04140 від 19 листопада 2020 року складено без участі споживачів, оскільки вони були необізнані про наявність акту про порушення та не були повідомлені про дату засідання комісії, тому не могли бути присутніми на засіданні та надати свої пояснення з приводу обставин, викладених позивачем в акті про порушення. Крім того, засідання комісії відбулося 12 січня 2021 року, тобто з порушенням 50-денного строку, встановленого п. 53 ПКЕЕН. Тому у цьому разі акт про порушення вважається недійсним.
Щодо актів порушення № 003975 від 22 лютого 2022 року та № 003257 від 08 березня 2023 року, то у них також не вбачаються підписи споживачів, відмова від підпису та дані свідків.
Щодо протоколу № 357 від 05 липня 2022 року, то ОСОБА_1 дійсно було безпосередньо вручено 27 червня 2022 року повідомлення про запрошення на засідання комісії. 05 липня 2022 року вона була присутня на засіданні, де давала пояснення щодо обставин, зокрема, щодо неповідомлення належним чином їх про відключення та наявні судові справи тощо. Водночас, вказані обставини не були враховані членами комісії.
Також відсутні відомості про попередження про припинення електричної енергії електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку. Зазначає, що вказані акти не містять підписів споживачів та не зафіксовані факти відмови від підпису, як це передбачено п. 53 ПКЕНН та п. 8.2.5 ПРРЕЕ. Всі акти та протоколи не можуть вважатися законними з огляду на неповідомлення належним чином споживачів про відключення квартири та незаконне відключення цієї квартири, враховуючи також що всі борги були оплачені, при цьому з 01 січня 2019 року також оплачувалась електроенергія вже ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno). 
З листа ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) від 18 квітня 2024 року № 25/4/7/30/12215 вбачається, що в Товаристві за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 . Заборгованість по особовому рахунку № № НОМЕР_1 станом на день надання відповіді відсутня (переплата 2 464, 16 грн). 
Тобто, виходячи з вказаного, позовними вимогами позивача стягується подвійна оплата за електричну енергію, оскільки з 01 січня 2019 року електроенергія оплачується ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) і на сьогодні існує переплата в розмірі 2 464,16 грн. Щодо виникнення заборгованості за електричну енергію перед ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі», то із вказаного листа ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) від 18 квітня 2024 року № 25/4/7/30/12215 вбачається, що в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) здійснює свою діяльність з 01 січня 2019 року на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, а також з 01 січня 2019 року виконує функції постачальника універсальної послуги на території міста Києва. Постачання електроенергії здійснюється в порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії, на умовах договору, укладеного з електропостачальником. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Умови Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ, та є однаковими для всіх споживачів. Також в листі зазначено, що відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачем. 
Також як було вказано раніше, у Товаристві за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 . Крім того, вказано, що ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) не здійснює оплат за спожиту електричну енергію ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в тому числі за об`єктом, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, з 01 січня 2019 року були автоматично змінені рахунки за оплату спожитої електричної енергії. Водночас, відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 взагалі не були відомі вказані обставини, тому помилково всі розрахунки з 01 січня 2019 року велись вже з новим постачальником електричної енергії, у зв`язку з чим навіть утворилась переплата, що підтверджується листом ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) від 18 квітня 2024 року. Тільки у листопаді 2020 року ОСОБА_11 дізналась, що всі суми не були оплачені саме позивачу, тому відразу ж як тільки дізналась про це, їх оплатила, що підтверджується також позивачем. Таким чином, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 вважають необґрунтованими та безпідставними, оскільки власник майна належним чином не врегулював питання споживання електроенергії між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , що призвело до неналежного повідомлення їх щодо обставин, викладених у позові, та оскільки саме на власника майна покладена персональна відповідальність в силу вимог ст.ст. 319, 322 ЦК України за належне утримання майна та належне врегулювання всіх питань, що стосується оплати комунальних послуг по даній квартирі. Також позивачем порушено процедуру попередження всіх споживачів про відключення від квартири електроенергії 28 січня 2020 року (т. 2 а.с. 119-129).

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2025 року позов ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за спожиті послуги необліковану електричну енергію, яка становить заборгованість за актом про порушення в розмірі 76 840,53 грн, 3% річних та інфляційної складової боргу в розмірі 5 655,23 грн, а всього в розмірі 82 495,76 грн. В частині позовних вимог ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_2 - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» судовий збір в розмірі 1 342,00 грн з кожного (т. 3 а.с. 84-98).
Задовольняючи позов у частині стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , районний суд виходив з того, що, незважаючи на попередження про необхідність сплати заборгованості, свої зобов`язання відповідачі не виконують, доказів на спростування розрахунку нарахованої суми заборгованості суду не надали. Крім того, в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 відмовлено, оскільки остання за адресою: АДРЕСА_1 не проживала та не користувалася послугами ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».

Не погодившись з рішенням районного суду, 25 листопада 2025 року представник  ОСОБА_1 - адвокат Дрозд І.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог (т. 3 а.с. 160-179).
В обґрунтування скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Дрозд І.В. зазначила, що категорично не погоджується із рішенням суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим та незаконним, у зв`язку із неповним з`ясуванням судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для справи, неналежної оцінки судом зібраним у справі доказам, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права (т. 3 а.с. 160-179).
Зазначила, що з матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2016 року відбулось звернення стягнення на предмет іпотеки та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . Слід зазначити, що відразу ж після переходу права власності на вказану квартиру за ОСОБА_2 , нею укладено договір про користування електричною енергією від 28 листопада 2016 року з ПАТ «Київенерго» та відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 . Тобто з 21 листопада 2016 року власницею вказаної квартири була ОСОБА_2 . При цьому, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не заперечують той факт, що вони разом двома малолітніми дітьми - ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) завжди проживали у вказаній квартирі. 
До того ж, що вказана квартира була предметом договору іпотеки, проте згодом стала предметом спору в численних судових справах, що виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що неодноразового повідомлялося ОСОБА_1 працівникам ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». 24 травня 2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено мирову угоду, яку затверджено ухвалою Подільського районного суду міста Києва у справі № 752/11726/19, на виконання вимог якої, ОСОБА_2 10 червня 2025 року передала ОСОБА_1 у власність вказану квартиру.
Тобто у період з 21 листопада 2016 року по 09 червня 2025 року єдиним власником майна була ОСОБА_2 . Крім того, всі листи від позивача з повідомленнями про відключення від електроенергії направлялись саме на ім`я ОСОБА_2 . Наголошувала, що ні у межах вказаної справи № 758/9165/23, ні позасудовому порядку не було врегулювано питання споживання електроенергії між ОСОБА_2 (власником майна) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , оскільки на той час тривали судові спори щодо права власності та права користування даною квартирою між відповідачами.
При безпосередньому відвідуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та поясненні існуючих проблемних питань, в тому числі наявних судових спорів, що виникли між колишнім та теперішнім власником майна, працівниками ПрАТ було відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вирішенні будь-яких питань, оскільки вони не були власниками вказаної квартири. (т. 3 а.с. 160-179).
Так, в оскаржуваному рішенні зазначено, що «незважаючи на попередження про необхідність сплати заборгованості, свої зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не виконують, доказів на спростування розрахунку нарахованої суми заборгованості суду не надали, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ». Водночас, зазначено, що вказаний висновок суду першої інстанції є помилковим. всі поштові відправлення позивача були направлені хоча і на адресу квартири, проте на ім`я ОСОБА_2 , яка була на той час власницею квартири. Проте, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не мали права їх отримати чи забрати в поштовому відділенні, що призвело до неналежного їх повідомлення щодо обставин, викладених у позові, зокрема про майбутні відключення від електроенергії. Слід зазначити також, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позбавлені можливості самостійно без згоди власника житла укладати договір про користування електричною енергією або вносити зміни в нього.
Позивач не надсилав відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жодного попередження. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були повідомлені про необхідність сплатити заборгованість чи про можливі майбутні відключення електроенергії у квартирі. Зауважувала, що відомості, які вказані у позовній заяві щодо відключення від квартири електроенергії 28 січня 2020 року не відповідають дійсності і докази про належне повідомлення всіх відповідачів щодо відключення від електроенергії вказаної квартири також відсутні. Корінець попередження № 109542 не може бути належним доказом повідомлення споживачів про відключення 28 січня 2020 року, оскільки в графі «Попередження отримав» відсутній будь-який підпис, сума боргу вказана 1 277, 26 грн і визначена дата 10 листопада 2018 року. При цьому, у вказаному попередженні не зазначаються дата і час, з якого електропостачання буде припинено. Із списку рекомендованих листів також не вбачається, що було відправлено саме попередження про відключення, і вказано прізвищем - ОСОБА_2 , що унеможливило отримання вказаного листа відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Доказів отримання/неотримання ОСОБА_2 вказаного рекомендованого листа також не додано.
В наряді-допуску № 3752 (для виконання робіт з відключення в електроустановках) не вказано відомостей щодо представника споживача, його підпис також відсутній, також не вказаний № встановленої пломби, відсутній підпис виконавця робіт. Також слід зазначити, що сім`ї ОСОБА_12 про відключення саме 28 січня 2020 року взагалі не було нічого відомо, оскільки електропостачання в квартирі було, при цьому були відсутні ознаки того, що було відключення саме 28 січня 2020 року.
Також представник вказувала, що у матеріалах справи, відсутні відомості про належне попередження взагалі всіх відповідачів, в тому числі відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про припинення електричної енергії, що стали підставою для видачі наряду-допуску № 3752 від 28 січня 2020 року для виконання робіт з відключення в електроустановках по об`єкту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також відсутні відомості про попередження про припинення електричної енергії електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку. Також вказала, що електроенергія у вказаній квартирі була, і жодних ознак відключення саме 28 січня 2020 року не було. Таке відключення відбулось пізніше, а саме: 19 листопада 2020 року, при цьому оскільки відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не були належним чином повідомлені про таке відключення, вони, думаючи, що сталась аварія, викликали аварійну службу (т. 3 а.с. 160-179).
Заборгованість у розмірі 6 948, 00 грн була повністю оплачена ОСОБА_3 16 листопада 2020 року у розмірі 2 100, 00 грн, 18 листопада 2020 року у розмірі 2 100, 00 грн, 18 листопада 2020 року у розмірі 2 748, 00 грн.
Як вбачається зі змісту акту про порушення № 04140 від 19 листопада 2020 року, в ньому відсутні підписи споживача, відмова від підпису також не зафіксовано, дані свідків також відсутні. 
Також протокол № 28 від 13 квітня 2023 року засідання комісії по розгляду акта про порушення № 04140 від 19 листопада 2020 року складено без участі споживачів. Водночас, повторно наголошували, що оскільки відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 взагалі були необізнані про наявність акту про порушення, та не були повідомлені про дату засідання комісії, тому вони не могли бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення та надати свої пояснення з приводу обставин, викладеними позивачем в акті про порушення. 
Крім того, засідання комісії відбулося 12 січня 2021 року, тобто з порушенням 50-денного строку, встановленого п. 53 ПКЕЕН. Тому, у цьому разі акт про порушення вважається недійсним. 
Щодо актів порушення № 003975 від 22 лютого 2022 року та № 003257 від 08 березня 2023 року, то також зазначено, що в них не вбачаються підписи споживачів, відмова від підпису також не зафіксовано, дані свідків також відсутні. 
Отже, вказані акти не містять підписів споживачів та не зафіксовані факти відмови від підпису , як це передбачено пунктом 53 ПКЕНН та п. 8.2.5 ПРРЕЕ. Щодо протоколу № 357 від 05 липня 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 дійсно було безпосередньо вручено 27 червня 2022 року повідомлення про запрошення на засідання комісії. 
05 липня 2022 року вона була присутня на засіданні, де надавала всі пояснення щодо обставин, зокрема щодо неповідомлення належним чином їх про відключення та наявні судові спори тощо. Водночас, вказані обставини не були враховані членами комісії. 
Проте, в будь-якому разі, як зазначила представник апелянта в скарзі, всі акти та протоколи не можуть вважатись законними з огляду на неповідомлення належним чином споживачів про відключення квартири та незаконне відключення цієї квартири, враховуючи також що всі борги були оплачені, при цьому з 01 січня 2019 року також оплачувалась електроенергія вже ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno).
З листа ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) від 18 квітня 2024 року № 25/4/7/30/12215 вбачається, що в Товаристві за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 . Заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на день надання відповіді відсутня (переплата 2 464, 16 грн). Тобто, виходячи з вказаного, позовними вимогами позивача стягується подвійна оплата за електричну енергію, оскільки з 01 січня 2019 року електроенергія оплачується ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) і жодних боргів не існує.
Представник апелянта наголошувала, що з 01 січня 2019 року були автоматично змінені рахунки за оплату спожитої електричної енергії. Водночас, відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 взагалі не були відомі вказані обставини, тому помилково всі розрахунки з 01 січня 2019 року велись вже з новим постачальником електричної енергії, у зв`язку з чим помилково утворилась переплата, що підтверджується листом ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) від 18 квітня 2024 року. Тільки у листопаді 2020 року ОСОБА_3 дізналась, що всі суми помилково не були оплачені на старі рахунки саме позивачу, а оплачувались на нові рахунки ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno), тому відразу ж як тільки дізналась про це, їх оплатила, що підтверджується також позивачем. 
Таким чином, позивач не дотримався установленого порядку відключення електропостачання у квартирі, оскільки відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були неналежним чином поінформовані щодо наявної заборгованості за старими рахунками позивача, а також стосовно запланованих заходів з припинення постачання електроенергії. Це позбавило їх можливості своєчасно розібратися у ситуації та запобігти її виникненню.
Крім того, акти порушення, складені позивачем, не відповідають вимогам законодавства. Це призвело до ситуації, за якої відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не отримали належного повідомлення про факт відключення електропостачання у відповідній квартирі. Внаслідок цього виникли необґрунтовані нарахування, що потягли за собою утворення заборгованості. 
Зазначала, що ОСОБА_2 також подала позивачеві заяву про відключення зазначеної квартири від електропостачання(документ міститься в матеріалах справи). 
Однак, позивач не вжив жодних заходів у відповідь на цю заяву та, всупереч вимогам законодавства, надсилав повідомлення на ім`я ОСОБА_2 про відключення, а також складав відповідні акти.
З 01 січня 2019 року були автоматично змінені рахунки за оплату спожитої електричної енергії, але відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не були відомі такі обставини, тому помилково всі розрахунки велися з 01 січня 2019 року вже з новим постачальником електричної енергії, у зв`язку із чим утворилася переплата, що підтверджується листом ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) від 18 квітня 2024 року.
Таким чином, на переконання відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , позовні вимог до них є необґрунтованими та безпідставними, оскільки власник майна належним чином не врегулював питання споживання електроенергії між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що призвело до неналежного повідомлення їх щодо обставин, викладених у позові, та оскільки саме на власника покладена персональна відповідальність у силу вимог ст.ст. 319, 322 ЦК України за належне утримання майна та належне врегулювання всіх питань, що стосується оплати комунальних послуг по даній квартирі. Також позивачем порушено процедуру попередження всіх споживачів про відключення від квартири електроенергії 28 січня 2020 року.
Окрім того, вказала, що позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази, які підтверджують здійснення ним витрат на правничу допомогу у зв`язку із розглядом вказаної справи, тому у стягненні з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу також слід відмовити (т. 3 а.с. 160-179).

Представник позивача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» - Гаєва Ю.В. у відзиві на апеляційну скаргу просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Також просила солідарно стягнути з апелянта та ОСОБА_3 10 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в апеляційному суді (т. 3 а.с. 198-211).

Відповідно до частини першої ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини першої ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частиною тринадцятою ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Таким чином, Товариство є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» у частині праві і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (т. 1 а.с. 20).
20 березня 2015 року між ОСОБА_1 (позичальник) та ОСОБА_2 (позикодавець) укладено нотаріально посвідчений договір позики (із подальшим внесенням змін до нього), за умовами якого позичальник отримала від позикодавця позику у розмірі 792 927, 00 грн, що еквівалентно 32 000, 00 євро, які зобов`язалася повернути позикодавцеві до 14 жовтня 2016 року готівкою у валюті євро.
З метою забезпечення зобов`язання за договором позики, 20 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, відповідно до якого позичальник передала в іпотеку позикодавцеві належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 42-47).
14 квітня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір про внесення змін до договору іпотеки від 20 березня 2015 року за реєстровим № 225 (т. 1 а.с. 48-49).
25 листопада 2016 року приватним нотаріусом Войтовським В.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32559466, про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на предмет іпотеки (т. 1 а.с. 36).
У вказаній квартирі АДРЕСА_4 зареєстровано: ОСОБА_1 - з 05 квітня 2002 року, ОСОБА_3 - з 21 квітня 2016 року, ОСОБА_6 - з 21 листопада 2016 року, ОСОБА_7 - 20 лютого 2020 року та ОСОБА_2 - з 08 грудня 2022 року (т. 1 а.с. 36-41, 99).
28 листопада 2016 року ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_2 був укладений договір про користування електричною енергією, відповідно до якого позивач, на платній основі, здійснював постачання електричної енергії в помешкання відповідача ОСОБА_2 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 31-33).
Станом на 01 січня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , о/р НОМЕР_2 була наявна заборгованість за спожиту електричну енергію 6 948, 00 грн на показники приладу обліку електричної енергії (лічильника) 58365 кВт*год.
27 травня 2020 року Подільський районний суд м. Києва, розглянувши заяву ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про видачу судового наказу про стягнення боргу за адресою: АДРЕСА_5 , з ОСОБА_2 у справі № 758/2792/20 видано судовий наказ та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 : 6 948,00 грн - заборгованості за спожиту електричну енергію; 1 024, 70 грн - 3 % річних та інфляційну складову боргу; 210, 20 грн - судового збору (копія судового наказу додається). Судовий наказ набрав законної сили 30 квітня 2021 року (т. 2 а.с. 93).
У період з 01 січня 2019 року на розрахункові рахунки Товариства в погашення заборгованості, що утворилась внаслідок спожитих кВт*г (нарахувань) періодом до 01 січня 2019 року за спожиту електричну енергію, надійшло три оплати: - 16 листопада 2020 року - 2 100, 00 грн; - 18 листопада 2020 року - 2 100, 00 грн; - 18 листопада 2020 року - 2 748, 00 грн, що у загальному становить 6 948, 00 грн. тобто, сума заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 6 948, 00 грн була погашена 18 листопада 2020 року.
28 січня 2020 року за нарядом-допуску № 3752 для виконання робіт з відключення в електроустановках по об`єкту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відключено від електропостачання вказану квартиру ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 55-56).
19 листопада 2020 року за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , представниками позивача було виявлено порушення: п.п. 7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі». Самовільне підключення виконано зі стоянкових клем в ПРЩ на ПВ 40А і заходило в кв. АДРЕСА_2 , дротом АПВ 2х4мм/2». На підставі виявленого порушення був складений акт про порушення № 04140 від 19 листопада 2020 року та акт про усунення порушення ПРРЕЕ № 04140 від 19 листопада 2020 року, підписані представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» Ковальчук С.В., Клименком Н.М. і Нєжинським О.В. та головним інженером КП «Керуюча компанія Подільського району» Музиченком В.П. (т. 1 а.с. 57-63). 
03 грудня 2020 року ОСОБА_2 на вказану адресу направлено лист-повідомлення про проведення засідання комісії з розгляду акту порушень (т. 1 а.с. 64-65).
12 січня 2021 року проведено засідання комісії по розгляду акту № 04140 від 19 листопада 2020 року Комісією прийнято рішення провести нарахування, обсягу і вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачам ПРРЕЕ, згідно з п. 8.4.13 та за формую 8 ПРРЕЕ. Період нарахування з 20 травня 2020 року - 19 листопада 2020 року (протокол № 28 від 12 січня 2021 року). Відповідно до проведеного комісією розрахунку всього до сплати, за необліковану спожиту електричну енергію, підлягає 11 539,15 грн (т. 1 а.с. 66-68). 
14 січня 2021 року споживачу направлено лист-повідомлення про наявність заборгованості за актом про порушення № 04140 від 19 листопада 2020 року та обов`язок оплатити заборгованість протягом 30-ти днів (т. 1 а.с. 69-70).
05 серпня 2021 року для примусового виконання судового наказу у справі № 758/2792/20, виданого 09 липня 2021 року, державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кривошея Д.С. відкрито ВП № НОМЕР_4 відкрито у частині залишку непогашеного боргу у сумі 1 234, 90 грн (т. 2 а.с. 94).
Постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кривошеї Д.С. від 20 грудня 2021 року, у зв`язку із стягненням боргу, виконавчого збору та витратами виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4 закінчено (т. 2 а.с. 95).
22 лютого 2022 року за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , представниками позивача було виявлено порушення: п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю оператора системи підрозділу (ОСР). Самовільне підключення виконане кабелем ПВС 2х4 мм/2 від клем магістральних мереж ПВ 40А і заходило в кв. АДРЕСА_2 ». На підставі виявленого порушення був складений акт про порушення № 003975 від 22 лютого 2022 року, та акт про усунення порушення ПРРЕЕ від 22 лютого 2022 року, підписані представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» Ковальчук С.В., Клименком Н.М. та головним інженером КП «Керуюча компанія Подільського району» Музиченком В.П. (т. 1 а.с. 71-73). 
27 червня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказану адресу направлено лист-повідомлення про проведення засідання комісії з розгляду акту порушень (т. 1 а.с. 74).
05 липня 2022 року проведено засідання комісії по розгляду акту № 003975 від 22 лютого 2022 року. Комісією прийнято рішення провести нарахування, обсягу і вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачам ПРРЕЕ, згідно з п. 8.4.11 та за формую 5 ПРРЕЕ. Період нарахування з 25 січня 2022 року - 22 лютого 2022 року (протокол № 357 від 05 липня 2022 року). Відповідно до проведеного комісією розрахунку всього до сплати, за необліковану спожиту електричну енергію, підлягає 5 689, 44 грн (т. 1 а.с. 75-77).
27 січня 2023 року ОСОБА_2 подала начальнику відділу з управління центрами обслуговування клієнтів ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заяву про перевірку відключення від електромережі квартири АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 199).
21 лютого 2023 року ОСОБА_2 подала начальнику відділу з управління центрами обслуговування клієнтів ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заяву про перевірку відключення від електромережі квартири АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 192).
Також, 08 березня 2023 року за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , представниками позивача було виявлено порушення: п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 5.5.5 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю оператора системи підрозділу (ОСР) з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконане кабелем ПВС 3х4 мм/2 від пакетного вимикача ПВП 14-27(40А) до помешкання кв. АДРЕСА_2 ». На підставі виявленого порушення був складений акт про порушення № 003257 від 08 березня 2023 року, підписаний представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» Шовковим М.О. і Криваком А.С. та головним інженером КП «Керуюча компанія Подільського району» Музиченком В.П. (т. 1 а.с. 80-81).
15 березня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказану адресу направлено лист-повідомлення про проведення засідання комісії з розгляду акту порушень (т. 1 а.с. 88-89).
11 квітня 2023 року ОСОБА_2 подала начальнику відділу з управління центрами обслуговування клієнтів ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заяву про термінове відключення від електромережі квартири АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 193).
20 квітня 2023 року проведено засідання комісії по розгляду акту № 003257 від 08 березня 2023 року. Комісією прийнято рішення провести нарахування, обсягу і вартості електричної енергії , необлікованої внаслідок порушення споживачам ПРРЕЕ, згідно з п. 8.4.13 та за формую 8 ПРРЕЕ. Період нарахування з 08 вересня 2022 року - 07 березня 2023 року (протокол № 367 від 20 квітня 2023 року). Відповідно до проведеного комісією розрахунку всього до сплати, за необліковану спожиту електричну енергію, підлягає 59 611, 94 грн (т. 1 а.с. 90-92). 
20 квітня 2023 року споживачу направлено лист-повідомлення про наявність заборгованості за актом про порушення № 003257 від 08 березня 2023 року та обов`язок оплатити заборгованість протягом 30-ти днів (т. 1 а.с. 93-94).
Окрім цього, ОСОБА_1 була колишньою власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка разом з ОСОБА_3 та двома її малолітніми дітьми - ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживає у вказаній квартирі.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року (справа №758/1323/17) позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С., ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно задоволено частково. Скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. про державну реєстрацію права власності від 25 листопада 2016 року № 32559466 за ОСОБА_2 квартири з реєстраційним номером 602289180000, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01 березня 2002 року, посвідченого Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-648.
Постановою Київського апеляційного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Цаавою Т.Л., який діє на підставі договору задоволено частково. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року скасовано. У задоволені позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С., ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка діє від себе та як законний представник малолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення відмовлено повністю.
Постановою Верховного суду від 12 квітня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 758/1323/17 залишено без задоволення (т. 1 а.с. 146-157).
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 14 травня 2024 року (справа № 758/7416/23) у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ Войтовського В.С., треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію - відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду міста Києва від 29 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Подільського суду м. Києва від 14 травня 2024 року змінено викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Крім того, постанові зазначено, що перехід права власності на спірну квартиру від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не звужують права малолітнього ОСОБА_6 , зареєстроване місце проживання якого у спірній квартирі з 21 листопада 2016 року, щодо користування спірним майном, оскільки такий перехід права на майно не позбавляє малолітню дитину користуватися ним. Отже, оспорюване рішення приватного нотаріуса не порушує прав малолітньої дитини. При зверненні стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_2 були дотримані усі вимоги, передбачені правовими нормами та умовами, укладеного договору іпотеки із ОСОБА_1 . Так само, судом апеляційної інстанції, в ході розгляду справи, не встановлено порушень з боку приватного виконавця, у зв`язку із чим, підстав для скасування рішення ПН КМНО Войтовського В.С. про реєстрацію права власності на кв. АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 не має. Дані обставини встановлено судовими рішеннями у справі № 758/1323/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С., ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка діє від себе та як законний представник малолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення. Будь-яких інших доказів, які б стосувались наведених обставин у справі № 758/7416/23 позивачем не подано. Колегія суддів встановила, що при реалізації свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_2 діяла в межах договірних відносин і закону, а тому підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 відсутні.
Ухвалою від Подільського районного суду міста Києва від 16 травня 2025 року (справа №758/7584/23) прийнято відмову від позову за заявою ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та виселення та закрито провадження у справі.
Ухвалою від Подільського районного суду міста Києва від 16 травня 2025 року (справа №752/11726/19) затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якою сторони погодили, на умовах визначених вказаною Мировою угодою, передачу від ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 або її дочки ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року (справа №758/4563/23) прийнято відмову ОСОБА_2 від позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та закрито провадження у справі.
Ухвалою від Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року (справа № 758/9166/23) прийнято відмову позивача ОСОБА_2 від позову до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги та закрито провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 
Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику». Правилами користування електричної енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (ПКЕЕН), чинні до 11 червня 2018 року, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, чинні з 11 червня 2018 року, і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.
28 листопада 2016 року ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_2 , яка набула у власність квартиру АДРЕСА_4 21 листопада 2016 року, був укладений договір про користування електричною енергією, відповідно до якого позивач, на платній основі, здійснював постачання електричної енергії в помешкання відповідача ОСОБА_2 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 31-33).
Згідно зі зазначеним договором споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією.
Окрім цього, встановлено, що у вказаній квартирі АДРЕСА_4 зареєстровано: ОСОБА_1 - з 05 квітня 2002 року, ОСОБА_3 - з 21 квітня 2016 року, ОСОБА_6 - з 21 листопада 2016 року, ОСОБА_7 - 20 лютого 2020 року та ОСОБА_2 - з 08 грудня 2022 року (т. 1 а.с. 36-41, 99).
Відповідно до п. 1 Правила регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Стаття 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Відповідно до п. 3.1.1 ПРРЕ, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюються за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальним універсальної послуги або постачальником «останньої надії».
Підпунктом 1.1.2 ПРРЕЕ визначено, що споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Водночас зі змісту інших положень ПРРЕЕ, зокрема з того ж підпункту 1.1.2, вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.
Така ж правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16 травня 2011 року № 3-38гс11, в якій, крім того вказано, що вирішуючи спори, пов`язані з постачанням і використанням електричної енергії, судам слід врахувати те, що дія ПКЕЕ, поширюється на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на тих осіб, які в порушення цих ПКЕЕ споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж.
Згідно з пп. 3.1.9 ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладання договору не допускається.
Водночас, відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19).
Також підпунктом 5.5.5. ПРРЕЕ передбачений обов`язок споживача користуватися електричною енергією виключно на підставі договору; сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електроенергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення ПРРЕЕ та умов договору.
Підпунктом 8.2.4. ПРРЕЕ зазначено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, ознак втручання в параметри розрахункових засобів обліку вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж, розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до глави 8.4, розділу 8 ПРРЕЕ.
Підпунктом 8.2.5. передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень ПРРЕЕ, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.
Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.
У підпункті 8.2.6. ПРРЕЕ заначено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
Як встановлено судом, 28 січня 2020 року за нарядом-допуску № 3752 для виконання робіт з відключення в електроустановках по об`єкту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було відключено від електропостачання вказану квартиру ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 55-56).
У подальшому при виявленні порушень підключення до електроенергії квартири АДРЕСА_4 працівники ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» фіксували порушення та усували їх.
Згідно з пунктом 7.12. ПРРЕЕ відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу. Витрати оператора системи на здійснення робіт з відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем.
З матеріалів справи вбачається, що після відключення квартири АДРЕСА_4 від електропостачання з 28 січня 2020 року відновлення підключення відбувалося у самовільному порядку, що зафіксовано актами про порушення № 04140 від 19 листопада 2020 року, № 003975 від 22 лютого 2022 року та № 003257 від 08 березня 2023 року (т. 1 а.с. 66-68, 71-73, 80-81).
При цьому власник квартири ОСОБА_2 не зверталася до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» із заявою про відновлення електропостачання у належній їй квартирі.
З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 тривалий час існували судові спори щодо набуття права власності на квартиру АДРЕСА_4 та користування нею (т. 1 а.с. 146-191, т. 3 а.с. 5-14). 
Так, представник ОСОБА_2 у відзиві на позов стверджував, що вона не проживала у вказаній квартирі, зокрема, через перешкоди, які чинили ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , хоч і мала право власності та була зареєстрована у ній. Відповідно, вона не користувалася послугами, які надає позивач у вказаній квартирі. Зазначене не спростовувалося ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , навпаки у відзиві на позов представник останніх зазначила, що факт непроживання ОСОБА_2 не спростовує її обов`язку у силу вимог ст.ст. 319, 322 ЦК України (т. 2 а.с. 119-129). Власне за її ініціативи - заявою, поданою у 2020 році позивачеві, як вказував представник ОСОБА_2 - відбулося відключення квартири від постачання електроенергії. 
Необлікована електрична енергія - це благо, що підлягає грошовій оцінці, а звернення до суду із вимогою про захист права та інтересу, об`єктом якої виступає таке благо є вимогою майнового характеру.
Грошова ж оцінка такому благу може бути надана лише на засіданні комісії по розгляду актів, яке оформлюється протоколом за умов доведення вини особи.
З метою встановлення належного порушника, причетності побутового споживача та правомірності складеного акта про порушення нормам чинного законодавства, проводиться комісія по розгляду актів про порушення. Рішення комісії оформлюється протоколом з розгляду актів про порушення.
Таким чином негативні наслідки настають для споживача саме на підставі рішення комісії, де у разі причетності побутового споживача до порушення ПРРЕЕ у протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача та інформація, яку було застосовано під час виконання розрахунку: обсяг, вартість та інші дані.
Відповідно до п. 8.2.6 ПРРЕЕ, споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.
На виконання вимог п. 8.2.6 ПРРЕЕ, відповідачі ОСОБА_2 03 грудня 2020 року та ОСОБА_1 27 червня 2022 року і 15 березня 2023 року повідомлялися: про дату, час та місце розгляду актів про порушення із зауваженням: «ваша присутність є доцільною, але відсутність на засіданні комісії не позбавляє права ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» провести нарахування за актом про порушення самостійно без урахування пояснень, додаткових документів щодо виявленого порушення ПРРЕЕ»; та результати проведення засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ (т. 2 а.с. 64, 74, 88).
Споживач ОСОБА_1 взяла участь у засіданні комісії по розгляду акта про порушення № 003975 від 22 лютого 2022 року (т. 2 а.с. 75-76).
Доводи представника апелянта про те, що складання акту у відсутність споживача суперечать законодавству, є неспроможними, оскільки законом не передбачена обов`язкова присутність споживача під час фіксації порушення. Протягом тривалого часу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 споживали електричну енергію з порушенням ПРРЕЕ шляхом самовільного підключення, що зафіксовано згаданими актами про порушення та актами про усунення порушень.
Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.
Отже, з актів про порушення № 04140 від 19 листопада 2020 року, № 003975 від 05 липня 2022 року та № 003257 від 08 березня 2023 року встановлено, що особою, що допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки був головний інженер КП «Керуюча компанія Подільського району» В.П. Музиченко (т. 1 а.с. 58, 72, 81).
Також апелянт посилалася на те, що з 01 січня 2019 року були автоматично змінені рахунки за оплату спожитої електричної енергії, але відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не були відомі такі обставини, тому помилково всі розрахунки велися з 01 січня 2019 року вже з новим постачальником електричної енергії, у зв`язку із чим утворилася переплата, що підтверджується листом ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) від 18 квітня 2024 року (т. 2 а.с. 131).
Проте, ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) (код ЄДРПОУ 41916045) та ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (код ЄДРПОУ 41946011) є різними юридичними особами, їхні договірні правовідносини врегульовані договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.
ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є оператором системи розподілу (ОСР) і здійснює ліцензійну діяльність виключно щодо розподілу (передачі) електричної енергії, ТОВ «Київські енергетичні послуги» є постачальником електричної енергії до помешкання - квартири АДРЕСА_4 .
Пунктом 72 постанови Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 роз`яснено, що нарахування за недораховану електроенергією є платою за поставлену електричну енергію. Отже, стягнення за актом про порушення є вартістю електричної енергії, яка була фактично спожита, але не врахована засобами обліку.
Відповідно з 28 січня 2020 року (дата наряду-допуску № 3752 від 28 січня 2020 року) електропостачання до помешкання не відновлювалося оператором систем розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», тому показники лічильника зі сторони останнього до ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno) не передавалася, адже, споживання електричної енергії за адресою помешкання відповідачів відбувається з порушенням ПРРЕЕ, тобто, шляхом самовільного підключення.
Таким чином, наявність порушень щодо самовільного підключення до електромережі, правильність процедури фіксування та розгляду актів про порушення, використання необлікованої електроенергії та розрахунок заборгованості апелянтом не спростовано, тому апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги у частині вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Інші доводи апеляційної скарги також не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду, а зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумаченню норм права на розсуд апелянта.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо задоволення позову відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.
Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і зміни або скасування оскаржуваного рішення суду.
Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судового збору.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, оскаржуване рішення у частині розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не переглядається. 
На підставі ст. 141 ЦПК України понесені апелянтом судові витрати у вигляді судового збору на апеляційний розгляд справи відшкодуванню за рахунок позивача не підлягають.

Щодо судових витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до частини першої, другої ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з пунктом 1 частини третьої ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).
Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
За змістом частини першої ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частини другої ст. 134 ЦПК України).
Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» - адвокат Гаєва Ю.В. просила стягнути з апелянта ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн (т. 3 а.с. 198-211). 
На підтвердження понесення вказаних витрат в апеляційному суді надано копію довіреності № 26/2025 від 21 січня 2025 року, якою ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» уповноважило адвоката Гаєву Ю.В. представляти інтереси товариства (т. 3 а.с. 212), копію додаткової угоди № 2 від 22 грудня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 3443-ДКЕМ від 01 січня 224 року (т. 3 а.с. 214), копію акту приймання-передачі наданих послуг від 07 січня 2026 року (т. 3 а.с. 213).
Також у матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги № 3443-ДКЕМ від 01 січня 224 року, відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу за окремими усними чи письмовими дорученнями останнього(т. 3 а.с. 118).
Відповідно до п. 1.3 договору сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається сторонами в акті наданих послуг.
Згідно з пунктом 4.2. договору розмір гонорару, який має сплатити клієнт, визначається згідно з актом наданих послуг, у якому зазначається номер справи та судова інстанція, у межах якої надавалася правнича допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін.
За пунктом 4.3. договору, вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній судовій справі може визначатися погодинно або у фіксованому розмірі.
Відповідно до пункту 4.4. договору, вартість наданих послуг може визначатися окремо у кожній справ та кожній судовій інстанції (в якій розглядалася справа), про що складається відповідний акт наданих послуг.
Згідно з пунктом 4 додаткової угоди № 2 від 22 грудня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 3443-ДКЕМ від 01 січня 2024 року, дія договору про надання правничої допомоги № 3443-ДКЕМ від 01 січня 2024 року продовжена до 31 січня 2026 року (т. 3 а.с. 214).
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 07 січня 2026 року у межах судової справи № 758/9165/23 (апеляційне провадження № 22-ц/824/19613/2025), яка розглядається Київським апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2025 року, адвокатом Гаєвою Ю.В. надано послуги ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»: надання консультацій, роз`яснення правової позиції клієнту щодо стратегії захисту та представництва його інтересів у суді - витрачено часу 0,2 год., підготовка та подання до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 - витрачено часу 8,1 год. Згідно з пунктом 2 акту, фіксована вартість послуг склала 10 000, 00 грн. відповідно до пункту 3 акту, клієнт претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг не має. Гонорар розраховується і виплачується виконавцю у порядку та строки, передбачені договором про надання правничої допомоги № 3443 від 01 січня 2024 року (т. 3 а.с. 213).
Оцінюючи подані представником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» докази на підтвердження понесених нею витрат, колегія суддів апеляційного суду встановила, що зазначені витрати на правничу допомогу адвоката підтверджені.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта ст. 137 ЦПК України).
Згідно з частиною п`ятою, шостою ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).
Клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, понесених ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»в суді апеляційної інстанції, від ОСОБА_1 не надходило.
Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Апеляційний суд, враховуючи зазначені норми процесуального законодавства та правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 21 липня 2025 року у справі № 909/399/24 (провадження № 12-37гс25), дійшов висновку при вирішенні заяви представника ОСОБА_14 про часткове задоволення її вимог, оскільки апеляційну скаргу подала лише відповідач ОСОБА_1 , тому відшкодування судових витрат за рахунок іншої сторони безпідставне.
А окрім цього, солідарний порядок стягнення на судові витрати не поширюється, оскільки такі витрати при задоволенні позову до кількох відповідачів розподіляються пропорційно до частки вимог до кожного з них.
Розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000, 00 грн відповідає критеріям обґрунтованості та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, є співмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг.
Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000, 00 грн.
З огляду на положення частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2025 року - без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (код ЄДРПОУ 41946011) витрати на правову допомогу, понесені в апеляційному суді, у розмірі 10 000, 00 грн.
Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов