Справа № 127/256/26 
Провадження № 2-а/127/2/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"12" лютого 2026 р.	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Михайленка А.В.,
при секретарі Чабанюк Д.О.,
адвоката Шевчука В.О.,
представника відповідача Мельника С.С.,
розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом адвоката Шевчука Вадима Олександровича, поданим в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту транспорту та міської мобільності ВМР про скасування постанови серії ІВ №00198116 від 30.12.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шевчук В.О. звернувся до суду з адміністративним позовом, в інтересах  ОСОБА_1 , та просить суд скасувати постанову головного спеціаліста інспектора з паркування відділу паркування Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради Вавшка Олександра Михайловича серії ІВ № 00198116 від 30.12.2025р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.122КУпАП, зафіксоване в режимі фото/відеозйомки, а провадження в справі закрити.
Адвокат зазначає, що вищевказана постанова є незаконною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки інспектором не було з`ясовано усіх обставин справи.
Ухвалою суду від 09.01.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
20.01.2026 на адресу суду надійшов відзив з додатками від представника відповідача Мельника С.С. 
Адвокат Шевчук В.О. в судовому засіданні заявлений позов підтримав та просив його задовольнити.
Представник відповідача Мельник С.С. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову.
Вислухавши пояснення учасників судового процесу, повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (п. 15.1 ПДР України).
Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зі змісту постанови серії ІВ№00198116 від 30.12.2025 р. встановлено, що ОСОБА_1 на транспортному засобі NISSAN ХТЕRRА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 19.12.2025 року 11:05 год. за адресою: м. Вінниця, вул. Зодчих. 18, здійснив зупинку в зоні дії знаку (Розділ 33 Знак 3,34 ПДР), у зв`язку з чим був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення інспектор, як посадова особа Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. Разом з тим, доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучено та не надано суду.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Позивач заперечує наявність в його діях адміністративного порушення та стверджує, що 19.12.2025 року рухаючись на автомобілі NISSAN ХТЕRRА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Вінниці по вулиці Академіка Ющенка він здійснив виїзд на вулицю Зодчих та здійснив зупинку за адресою: м. Вінниця, вул. Зодчих. 18. При виїзді з вулиці Академіка Ющенка на вулицю Зодчих за вказаною схемою руху був відсутній знак (Розділ 33 Знак 3,34 ПДР).
За вказаних обставин, інспектор з паркування відділу паркування департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради помилково вважав, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом за адресою: м. Вінниця, вул. Зодчих. 18 та здійснив зупинку заборонену, а саме: зупинка в зоні дії знаку(Розділ33 Знак 3,34 ПДР).
Статтею 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем правопорушення відповідними доказами.
Згідно з ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. 
Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).
Разом з тим, з матеріалів наданих представником відповідача, на яких зафіксовано лише розташування транспортного засобу, неможливо спростувати пояснення позивача, який здійснюючи виїзд на вулицю Зодчих фізично не міг побачити та знати про наявність знаку (Розділ 33 Знак 3,34 ПДР).
Виходячи з наведеного, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена відносно позивача ОСОБА_1 винесена передчасно, без з`ясування усіх обставин справи, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а позов задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у зв`язку з чим, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту транспорту та міської мобільності ВМР належить стягнути на користь позивача 665, 60 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Шевчука Вадима Олександровича задовольнити. 
Постанову головного спеціаліста інспектора з паркування відділу паркування Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради Вавшка О.М. серії ІВ № 00198116 від 30.12.2025р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1ст.122КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.
Стягнути з Департаменту транспорту та міської мобільності ВМР за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений за подання позовної заяви судовий збір у сумі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя