ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2026 року	справа № 380/24726/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Адміністрації Державної прикордонної служби Українита зобов`язання вчинити дії.
Обставини справи
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:
- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого відповідно до вимог ст. 9,43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн), встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», «Про Державний бюджет України на 2025 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2024 та станом на 2025 роки, для перерахунку пенсії з 1 лютого 2024 року та з 01 липня 2025 року;
- зобов`язати Адміністрація Державної прикордонної служби України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2024 року та станом на 18.06.2025 року, у відповідності до вимог ст. 9, 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн.), встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», «Про Державний бюджет України на 2025 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою, та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2024 рік та станом на 2025 рік, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 1 лютого 2024 року та з 01 липня 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є пенсіонером Державної прикордонної служби України та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України № 2262-XII. У зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами про Державний бюджет України на 2024 та 2025 роки, у позивача виникло законне право на перерахунок пенсії виходячи з оновлених розмірів грошового забезпечення, обчислених за нормами Постанови КМУ № 704. Проте, звернувшись до відповідача із відповідною заявою, позивач отримав відмову, мотивовану відсутністю окремого рішення Уряду про проведення масового перерахунку пенсій, а також дією Постанови КМУ № 481 від 12.05.2023, яка штучно зафіксувала розрахункову величину для окладів на рівні 1762 грн. 
Позивач вважає таку позицію відповідача протиправною, оскільки вона прямо суперечить нормам актів вищої юридичної сили — законам про Державний бюджет на відповідні роки, та нівелює державні соціальні стандарти. Також позивач посилається на практику Верховного Суду, згідно з якою розрахунковою величиною для окладів військовослужбовців є саме актуальний прожитковий мінімум.
Ухвалою від 19 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. 
Зважаючи на характер спірних правовідносин та предмет доказування, судом ухвалено рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Відповідач скористався своїм процесуальним правом та подав до суду розгорнутий відзив на позовну заяву, у якому заявлені вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні. Свою правову позицію Адміністрація Державної прикордонної служби України обґрунтовує тим, що орган діяв виключно в межах чинного законодавства. Зокрема, представник відповідача наголошує, що Кабінет Міністрів України, реалізуючи свої делеговані повноваження щодо встановлення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, постановою від 12.05.2023 № 481 вніс зміни до пункту 4 Постанови № 704. Вказаними змінами було встановлено сталу (фіксовану) розрахункову величину для обчислення посадових окладів у розмірі 1762,00 грн. На переконання відповідача, вказана норма є чинною, а тому Адміністрація ДПСУ не має правових підстав застосовувати іншу величину (прожитковий мінімум), ніж та, що прямо визначена Урядом.
Крім того, відповідач стверджує про відсутність передумов для виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, передбачених статтею 63 Закону № 2262-XII. Представник Адміністрації ДПСУ зазначає, що станом на 01.01.2024 та 01.01.2025 Кабінетом Міністрів України не приймалося окремих рішень про зміну розмірів грошового забезпечення для діючих військовослужбовців Державної прикордонної служби України, як і не видавалося постанов про проведення загального перерахунку раніше призначених пенсій. За таких обставин, на думку відповідача, факт лише самого зростання прожиткового мінімуму в законі про Державний бюджет на відповідний рік, за відсутності змін у профільному «грошовому» законодавстві, не створює для уповноваженого органу обов`язку щодо видачі оновлених довідок.
Крім того, разом із відзивом представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/29450/24, де розглядається питання законності пункту 2 Постанови КМУ № 481.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року у задоволенні клопотання Адміністрації Державної прикордонної служби України про зупинення провадження відмовлено. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.
У вересні 2025 року позивач, реалізуючи своє право на належне пенсійне забезпечення, звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із письмовою заявою. У вказаній заяві позивач просив підготувати та надати до пенсійного органу оновлені довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2024 та на 18.06.2025. 
Позивач наполягав, що розрахунок посадового окладу та окладу за військовим званням у цих довідках має бути здійснений шляхом множення актуального розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Постановою КМУ № 704.
Листом від 05.11.2025 №09/-11598/22445 відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви. Свою відмову Адміністрація ДПСУ мотивувала тим, що станом на 01.01.2024 та 01.01.2025 розмір грошового забезпечення діючих військовослужбовців не змінювався, а розрахункова величина для обчислення окладів залишається зафіксованою на рівні 1762,00 грн відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481.
Крім того, відповідач наголосив на відсутності відповідного рішення Уряду про проведення загального перерахунку пенсій військовослужбовців у 2024– 2025 роках, що, на його думку, виключає підстави для видачі будь-яких нових довідок.
Не погоджуючись із такою позицією суб`єкта владних повноважень та вважаючи свої права на перерахунок пенсії порушеними, позивач звернувся за захистом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та аргументам сторін, суд виходить із таких мотивів та приписів законодавства.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі — Закон № 2262-ХІІ).
Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі — Постанова № 704).
Пунктом 4 Постанови № 704 (у первинній редакції) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Надалі Кабінет Міністрів України постановою від 21.02.2018 № 103 вніс зміни до пункту 4 Постанови № 704, якими зафіксував розрахункову величину на рівні прожиткового мінімуму станом на 1 січня 2018 року (1762,00 грн). Проте, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 вказані зміни було скасовано, що призвело до відновлення дії первинної редакції пункту 4 Постанови № 704.
Згодом, 12 травня 2023 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі — Постанова № 481).
Пунктом 2 Постанови № 481 Кабінет Міністрів України знову вніс зміни до пункту 4 Постанови № 704, виклавши його абзац перший у такій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
Саме на приписи Постанови № 481 посилається Адміністрація Державної прикордонної служби України, обґрунтовуючи відмову у видачі довідок позивачу станом на 2024 та 2025 роки.
Суд вважає за необхідне зазначити наступне щодо неможливості застосування Постанови № 481 у спірних правовідносинах.
Відповідно до частини третьої статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Прожитковий мінімум є базовим державним соціальним стандартом, розмір якого щорічно затверджується Верховною Радою України у законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями встановлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів у твердому (фіксованому) розмірі, який є меншим за офіційно встановлений законом прожитковий мінімум, оскільки це прямо суперечить законам України «Про Державний бюджет України» та нівелює сутність державних соціальних гарантій.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704.
Згідно з частиною другою статті 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Отже, з 18.06.2025 року зміни, внесені Постановою № 481, втратили чинність, і пункт 4 Постанови № 704 знову підлягає застосуванню у первинній редакції.
Правова невизначеність у цьому питанні вирішена Верховною Судом. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 лютого 2026 року у справі № 520/5814/24 сформулювала висновок про те, що норми Постанови № 481, якими запроваджено фіксовану розрахункову величину (1762 грн), не підлягають застосуванню судами як такі, що суперечать актам вищої юридичної сили. Для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням має використовуватися виключно розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня відповідного календарного року.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Законами України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року та з 1 січня 2025 року встановлено у розмірі 3028,00 грн.
Оскільки цей показник суттєво зріс порівняно з попередніми роками, відбулося фактичне законодавче збільшення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням діючих військовослужбовців. Це, своєю чергою, є безумовною підставою для виникнення у позивача права на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для подальшого перерахунку пенсії.
Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що Адміністрація Держприкордонслужби не мала права видавати довідку через відсутність окремого рішення Кабінету Міністрів України про проведення перерахунку та відсутність списків від органів Пенсійного фонду України.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що видача довідки про розмір грошового забезпечення є лише першим етапом реалізації права особи на перерахунок пенсії. Бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття окремого рішення про перерахунок пенсій, як і відсутність ініціативи з боку Пенсійного фонду України щодо складання списків, не можуть позбавляти військового пенсіонера права на отримання належної йому довідки за його індивідуальним зверненням. Право на соціальний захист не може бути поставлене у залежність від суто формальних процедурних дій або бездіяльності органів державної влади.
Таким чином, Відповідач, відмовляючи позивачу у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 та станом на 18.06.2025 (день набрання законної сили судовим рішенням про скасування п. 2 Постанови № 481), діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством.
Системний аналіз викладених норм законодавства, встановлених обставин справи та актуальної практики Верховного Суду вказує, що дії Адміністрації Державної прикордонної служби України є протиправними. Відповідно, позовні вимоги ОСОБА_1 в є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача підготувати та направити до пенсійного органу відповідні довідки із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.
Згідно з положеннями статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У даній справі відповідач не виконав свого процесуального обов`язку та не довів законності відмови, оскільки вона базувалася на підзаконному акті (Постанові № 481), який за своєю правовою природою суперечить акту вищої юридичної сили — закону.
Згідно зі статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до переконливого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд —
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого відповідно до вимог ст. 9,43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн), встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», «Про Державний бюджет України на 2025 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2024 та станом на 2025 роки, для перерахунку пенсії з 1 лютого 2024 року та з 01 липня 2025 року.
3. Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська 26, м. Київ, 01601; код ЄДРПОУ 00034039) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 01.01.2024 року та станом на 18.06.2025 року, у відповідності до вимог ст. 9, 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн.), встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», «Про Державний бюджет України на 2025 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою, та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2024 рік та станом на 2025 рік, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 1 лютого 2024 року та з 01 липня 2025 року.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська 26, м. Київ, 01601; код ЄДРПОУ 00034039) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 17 березня 2026 року.

Суддя Коморний О.І.