ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/28292/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Суховарова А.В., 
за участю секретаря судового засідання Личкатої Н.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року (суддя Луговська Г.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Криворізької міської ради, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Криворізької міської ради від 27.08.2025 №3960 «Про внесення змін до персонального складу постійних комісій Криворізької міської ради VIII скликання».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року відмовлено у задоволені позовних вимог.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржуване рішення було прийняте відповідачем з істотними порушеннями законодавства України, а тому є протиправними та підлягає скасуванню.
Зазначено, що 27.08.2025 відбулось спільне засідання постійних комісій Криворізької міської ради на якому був доповнений порядок денний пленарного засідання.
Всупереч положень частин 1 - 3 статті 30 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», Криворізькою міською радою не було забезпечено завчасне ознайомлення позивача, як депутата міської ради та членів територіальної громади міста Кривого Рогу Криворізького району Дніпропетровської області з проектом рішення «Про внесення змін до персонального складу постійних комісій Криворізької міської ради VIII скликання».
Фактично депутатка Криворізької міської ради В.А. Самойленко зачитала в голос проект рішення в сесійної залі в ході спільного засідання постійних комісій 27.08.2025. Даний факт підтверджується змістом протоколу засідання спільного засідання постійних комісій .
Скаржник наголошує, що секретар міської ради, який тимчасово здійснює повноваження Криворізького міського голови Вілкул Юрій Григорович, протиправно без завчасного оприлюднення та доведення до відома депутатів та членів територіальної громади міста Кривого Рогу Криворізького району Дніпропетровської області, всупереч положень частини 3 статті 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації», поставив на розгляд сесії Криворізької міської ради пропозицію депутатки Криворізької міської ради Самойленко В.А. про внесення в порядок денний пленарного засідання LXVІ сесії Криворізької міської ради VIII скликання, проекту рішення «Про внесення змін до персонального складу постійних комісій Криворізької міської ради VIII скликання».
Позивача, депутата Криворізької міської ради, було позбавлено права підготувати та надати свої обґрунтовані пропозиції, та заперечення до порядку денного пленарного засідання LXVІ сесії Криворізької міської ради VIII скликання, та запропонованого проекту рішення «Про внесення змін до персонального складу постійних комісій Криворізької міської ради VIII скликання».
Позивач наполягає, що Криворізька міська рада порушила його права, які визначені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9 частини 2 статті 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»:
При ухваленні оскаржуваного рішення було порушено Регламент Криворізької міської ради.
Секретар Криворізької міської ради, який тимчасово здійснює повноваження Криворізького міського голови, не подавав пропозицій щодо зміни персонального складу постійних комісій Криворізької міської ради.
Пропозиція щодо внесення змін до персонального складу постійних комісій Криворізької міської ради надійшла від депутатки Криворізької міської ради ОСОБА_2 , що суперечить абзацу 2 статті 70 Регламенту.
Внесення пропозиції відбулося безпосередньо в ході сесії Криворізької міської ради, а саме під час спільного засідання постійних комісій Криворізької міської ради, до початку пленарного засідання сесії Криворізької міської ради.
Всупереч абзацу 1 статті 21 Регламенту оскаржуване рішення ухвалено за відсутності наданого депутатам проєкту рішення, пояснювальної записки до нього та необхідних матеріалів.
Проєкт оскаржуваного рішення не був внесений безпосередньо на пленарному засіданні до затвердження порядку денного. Жодних підстав для застосування абзацу 3 статті 20 Регламенту не було, оскільки потреби в ухваленні термінового рішення щодо зміни персонального складу постійних комісій явно не було. Відповідний проєкт оскаржуваного рішення не був ніким завізований.
Зміна складу постійної комісії сільської, селищної, міської ради та переобрання її голови може бути зумовлена, зокрема, достроковим припиненням повноважень депутата відповідної ради з підстав, визначених статтею 5 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (повноваження депутата місцевої ради припиняються достроково у разі його відкликання виборцями у встановленому цим Законом порядку, припинення його громадянства України або виїзду на постійне проживання за межі України, обрання або призначення його на посаду, зайняття якої згідно з Конституцією України і законом не сумісне з виконанням депутатських повноважень, обрання його депутатом іншої місцевої ради, визнання його судом недієздатним або безвісно відсутнім, набрання законної сили обвинувальним вироком суду або набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення його до відповідальності за корупційне правопорушення, його смерті, з особистою заявою депутата місцевої ради про складення ним депутатських повноважень), переходом депутата місцевої ради з однієї постійної комісії до іншої, що, зокрема, може бути наслідком ліквідації або утворення нової постійної комісії.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
В обґрунтування зазначено, зокрема, що на спростування доводів позивача слугують: застосована судом частина десята статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», яка встановлює, що у період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування, військово-цивільних адміністрацій та військових адміністрацій, а також їх посадових осіб не поширюються вимоги пункту 3 частини першої (у частині оприлюднення проектів актів), частини четвертої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (якою визначається, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття); посилання суду на втрату чинності Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації»; трактування суду як згоду позивача, зазначену ним дяку за довіру у стенограмі.
Відповідач зазначає, що незалежно від суб`єктивного ставлення позивача до Рішення №3960, входити до складу однієї з постійних комісій є його прямим та безумовним (імперативним) обов`язком, який за законом не ставиться в залежність від такого поняття як «згода» депутата.
Системний аналіз Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правових норм дає підстави для висновку, що не депутат обирає постійну комісію – його обирають до складу постійної комісії, і реалізація цього принципу визначається не наданою попередньою згодою депутата на участь у певній постійній комісії, а прийнятим рішенням ради, виконанню якого депутат має всебічно сприяти.
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
17.12.2020 відбулось пленарне засідання І сесії Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання, на якому ОСОБА_1 було складено присягу та набуто повноваження депутата Криворізької міської ради.
Згідно з Протоколом пленарного засідання I сесії Криворізької міської ради VIІI скликання від 17.12.2020, відповідно до статті 283 Виборчого кодексу України міською виборчою комісією було зареєстровано 54 визнаних обраними депутатів Криворізької міської ради VІІІ скликання, в тому числі, позивач.
27.08.2025 на пленарному засіданні LXVІ сесії Криворізької міської ради VIІI скликання Криворізькою міською радою більшістю голосів депутатів ради було ухвалено Рішення №3960, яким вирішено:
1. «Унести до персонального складу постійних комісій Криворізької міської ради затвердженого рішенням міської ради від 17.12.2020 №2, зі змінами, такі зміни: у постійній комісії міської ради з питань:
1.1 ветеранів, сімей загиблих, полонених, зниклих безвісти:
1.1.1 вивести зі складу ОСОБА_3 ;
1.1.2 увести до нього ОСОБА_1 ;
1.2 реалізації стратегії розвитку міста та інвестицій:
1.2.1 вивести зі складу ОСОБА_1 ;
1.2.2 увести до нього ОСОБА_3 ».
Не погодившись з Рішенням відповідача №3960 від 27.08.2025, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР визначено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.
За положенням п. 1 частини 1 ст. 44 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, районні, обласні ради делегують відповідним місцевим державним адміністраціям такі повноваження підготовка і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно районів і областей, цільових місцевих програм підготовки територіальної оборони та підготовки населення до участі в русі національного спротиву, цільових програм з інших питань, а в місцях компактного проживання національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку, проектів рішень, інших матеріалів з питань, передбачених цією статтею; забезпечення виконання рішень ради.
Відповідно до п. 4 частини 3 статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, секретар сільської, селищної, міської ради: організує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та інших законів.
Відповідно до п. 14 частини 6 статті 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, Голова районної, обласної, районної у місті ради забезпечує гласність у роботі ради та її органів, обговорення громадянами проектів рішень ради, важливих питань місцевого значення, вивчення громадської думки, оприлюднює рішення ради.
Відповідно до частин 1-3, 5-11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.
Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.
Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.
У разі незгоди сільського, селищного, міського голови (голови районної у місті ради) з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради.
Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.
Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.
В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом.
За п. 2 частиною 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI, розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.
Частина 4 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI визначає, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
Проекти рішень органів місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у користування для розгортання, експлуатації електронних комунікаційних мереж постачальникам електронних комунікаційних мереж та/або послуг, які відповідно до Закону України «Про електронні комунікації» внесені до реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг; про передачу земельних ділянок у користування для розміщення лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури, трубопроводів, інших лінійних комунікацій, про розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо таких земельних ділянок, про проведення їх нормативної грошової оцінки або про надання мотивованої відмови у вчиненні зазначених дій оприлюднюються органами місцевого самоврядування не пізніш як за п`ять робочих днів до дати їх розгляду.
Вимоги цієї частини щодо строку оприлюднення не застосовуються до проектів рішень органів місцевого самоврядування, спрямованих на надання адміністративних послуг, якщо це призведе до порушення встановленого законом строку надання відповідної адміністративної послуги.
З огляду на статтю 15 Закону № 2939-VI проекти рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
Обов`язок органу місцевого самоврядування щодо попереднього оприлюднення проєктів рішень прямо пов`язаний з необхідністю повідомлення зацікавлених осіб про розгляд питань, які можуть зачіпати їхні права та законні інтереси, і є складовою принципу гласності місцевого самоврядування, закріпленого у статті 4 Закону № 280/97-ВР.
При цьому, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
За положенням частини 10 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, у період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування, військово-цивільних адміністрацій та військових адміністрацій, а також їх посадових осіб не поширюються вимоги пункту 3 частини першої (у частині оприлюднення проектів актів), частини четвертої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання».
Тобто, частина десята статті 9 Закону № 389-VIII на період дії воєнного стану звільняє органи місцевого самоврядування від дотримання усіх процедурних вимог Закону № 1160-ІV, зокрема:
1) підготовки аналізу регуляторного впливу (статті 8, 9 Закону № 1160-ІV), що включає: визначення та аналіз проблеми, яку пропонується розв`язати; обґрунтування неможливості розв`язання проблеми за допомогою ринкових механізмів; обґрунтування неможливості розв`язання проблеми за допомогою діючих регуляторних актів; визначення очікуваних результатів прийняття регуляторного акта; розрахунок очікуваних витрат та вигод суб`єктів господарювання, громадян та держави; визначення цілей державного регулювання; визначення та оцінку усіх прийнятних альтернативних способів досягнення встановлених цілей; аргументацію переваг обраного способу досягнення цілей; опис механізмів і заходів забезпечення розв`язання проблеми; обґрунтування можливості досягнення встановлених цілей; доведення, що досягнення цілей є можливим з найменшими витратами; оцінку можливості впровадження та виконання вимог регуляторного акта; оцінку ризику впливу зовнішніх чинників; визначення показників результативності регуляторного акта; визначення заходів відстеження результативності.
2) оприлюднення проекту регуляторного акта для отримання зауважень та пропозицій (статті 9, 13 Закону № 1160-ІV), що передбачає: оприлюднення проекту акта в засобах масової інформації; надання можливості суб`єктам господарювання та їх об`єднанням, громадянам, громадським організаціям подавати зауваження та пропозиції; розгляд отриманих зауважень та пропозицій; оприлюднення результатів розгляду зауважень.
3) інших процедурних вимог, встановлених Законом № 1160-ІV.
Зазначена норма була запроваджена з метою забезпечення оперативного та ефективного здійснення повноважень органами місцевого самоврядування в умовах воєнного стану, коли звичайні процедури регуляторної політики можуть перешкоджати швидкому реагуванню на виклики, пов`язані з забезпеченням життєдіяльності територіальних громад, захистом інтересів громадян та функціонуванням комунального сектору економіки. Законодавець, вносячи зміни до Закону № 389-VIII, мав на меті спростити адміністративні процедури для запобігання втраті керованості на місцевому рівні, що безпосередньо слідує з пояснювальної записки до Закону № 2259-IX.
Таким чином, звільнення від вимог Закону № 1160-ІV поширюється на всі акти органів місцевого самоврядування, прийняті в період воєнного стану, незалежно від того, чи вони безпосередньо пов`язані з переліком заходів, викладеним у статті 8 Закону № 389-VIII, що зумовлено виключно необхідністю забезпечення функціонування системи місцевого самоврядування в умовах воєнної загрози і підтримки стабільності та безпеки громад.
Така воля законодавця є очевидною з тексту норми, яка не встановлює додаткових умов щодо предметного змісту актів органів місцевого самоврядування.
Важливим є те, що звільнення від вимог Закону № 1160-ІV діє у період дії воєнного стану, що підкреслює виняткову та тимчасову природу такого правового режиму, який завершиться одночасно із припиненням (скасуванням) воєнного стану.
Суд звертає увагу на те, що частина десята статті 9 Закону № 389-VIII застосовується однаково до всіх органів місцевого самоврядування на території України, де діє правовий режим воєнного стану, та до всіх категорій регуляторних актів, що виключає можливість свавільного або вибіркового застосування процедури.
Крім того, така норма не створює привілеїв для окремих суб`єктів господарювання чи груп громадян, а лише забезпечує можливість органів влади оперативно реагувати на виклики під час дії воєнного стану в інтересах територіальної громади.
При цьому, навіть регуляторні акти, які формально не входять до переліку заходів правового режиму воєнного стану, визначених статтею 8 Закону № 389-VIII, можуть опосередковано впливати на забезпечення оборони, безпеки та життєдіяльності територіальної громади в умовах дії воєнного стану.
Частина десята статті 9 Закону № 389-VIII не містить такого обмеження і поширюється на всі акти органів місцевого самоврядування в період воєнного стану.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 28 листопада 2023 року у справі № 640/10063/22, від 13 лютого 2024 року у справі № 320/5934/22 та від 04 листопада 2024 року у справі № 260/1011/23, Суду від 28 листопада 2025 року справа № 160/34098/24.
Водночас зазначене звільнення від процедурного обов`язку попереднього оприлюднення проєктів актів не означає звільнення суб`єкта владних повноважень від дотримання загальних принципів діяльності місцевого самоврядування та конституційних гарантій прав осіб, інтереси яких зачіпаються відповідними рішеннями.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2026 року справа № 560/9936/25
Відповідно до п. 2 частин 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій.
За положенням ч. 1-3, 13-15 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.
Постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією.
До складу постійних комісій не можуть бути обрані сільський, селищний, міський голова, секретар сільської, селищної, міської ради, голова районної у місті (у разі її створення), районної, обласної ради, їх заступники.
Депутати працюють у постійних комісіях на громадських засадах. За рішенням обласних рад голови постійних комісій з питань бюджету можуть працювати в раді на постійній основі.
Постійні комісії є підзвітними раді та відповідальними перед нею.
Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.
Згідно з положенням частини 2 ст. 6 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV, депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.
За частиною 7 ст. 17 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV депутат місцевої ради бере участь в організації виконання доручень виборців як одноособово, так і в складі постійних і тимчасових комісій ради або в складі утвореної з цією метою депутатської групи, може залучати до їх виконання органи самоорганізації населення, а також виборців відповідного виборчого округу.
Згідно з положенням ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV, депутат місцевої ради зобов`язаний: 1) додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів; 2) брати участь у роботі ради, постійних комісій та інших її органів, до складу яких він входить, всебічно сприяти виконанню їх рішень; 3) виконувати доручення ради, її органів, сільського, селищного, міського голови чи голови ради; інформувати їх про виконання доручень.
За частиною 2 ст. 20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV депутат місцевої ради, крім секретаря ради, голови районної у місті, районної, обласної ради та їх заступників, повинен входити до складу однієї з постійних комісій, що утворюються радою.
Депутат місцевої ради за дорученням відповідної ради або постійної комісії, до складу якої його обрано, бере безпосередню участь у підготовці питань для розгляду на сесіях ради та засіданнях постійної комісії. 
Відповідно до статті 70 Регламенту Криворізької міської ради, затвердженого рішенням Криворізької міської ради від Рішення міської ради 17.12.2020 №1, постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів для вивчення, попереднього розгляду, обговорення та підготовки питань, що належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.
Постійні комісії ради, їх кількісний і персональний склад за пропозицією міського голови створюються радою та затверджуються її рішенням на строк її повноважень.
Постійні комісії обираються з числа депутатів ради в складі голови та членів комісії.
Депутат зобов`язаний увійти до складу однієї з постійних комісій.
До складу постійних комісій не можуть бути обрані міський голова, секретар ради.
Склад постійних комісій затверджується рішенням ради з одночасним обранням голів цих комісій.
У разі незгоди депутата ради працювати в постійній комісії, до складу якої його затверджено, він може звернутися з відповідною письмовою заявою на ім`я міського голови.
Отже, законодавством визначений обов`язок депутат ради входити до складу однієї з постійних комісій, що утворюються радою.
Матеріали справи свідчать, що позивач заяви щодо незгоди не подавав. Як правильно зазначено судом першої інстанції у стенограмі позивач висловив подяку за довіру. 
Представником відповідача підтверджена участь позивача у засіданнях постійних комісій Криворізької міської ради з питань ветеранів, сімей загиблих, полонених, зниклих безвісти протягом жовтня-листопада 2025.
Отже, як під час прийняття рішення так і в подальшому після його реалізації, позивач своєю поведінкою підтримував вказане рішення.
Так, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 20.06.2019 у справі №510/2198/16-а, від 08.08.2019 у справі №810/1354/18, від 27.11.2019 у справі №419/1434/16-а, від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 та підтримані, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.11.2023 у справі №300/3110/20, від 21.12.2023 у справі №440/2017/20, від 11 квітня 2024 року у справі № 280/3996/20.
Матеріали справи не містять доказів та судом не встановлено істотних (фундаментальних) порушень під час прийняття оскаржуваного рішення.
Щодо посилання скаржника на порушення відповідачем положень пункту 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9 частини 2 статті 19, частини 1 - 3 статті 30 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», колегія суддів наступне.
Частина 2 статті 19Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», визначає права депутата місцевої ради має.
Стаття 30 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» закріплює непорушність повноважень депутата місцевої ради, та забезпечення умов для їх здійснення
Колегія суддів зазначає, що позивачем не наведено, як оскаржуване рішення порушує права позивача, зокрема, яким чином виконання прямих обов`язків позивача в частині участі у складі постійної комісії та участі у засідання ради та комісії, порушує його права або створює обставини за яким він не має можливості їх реалізації.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, щодо правомірності дій та рішення відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду..
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров