Справа № 463/5635/25
Провадження № 2/463/210/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року Личаківський районний суд м. Львова 
в складі: головуючого судді Нора Н.В. 
з участю секретаря судових засідань Заверухи О.Б.
представник позивача ОСОБА_1 
представник третьої особи (ЛРА ЛМР) Башта Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7  про визнання визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - 

встановив:
позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача, просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивує тим, що 21.09.1954 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було зареєстровано шлюб Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується копією довідки №94/03-30 від 03.07.2007. Відповідно до архівного витягу з протоколу №42 Засідання Сталінської Райради депутатів трудящих від 29.12.1952 батькові ОСОБА_2 - ОСОБА_8 оформлено ордер на квартиру по АДРЕСА_2 (сучасна назва вул. Кравчука М. акад.,) у м. Львові. 11.01.1956 між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було зареєстровано шлюб Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується копією довідки №100/0330 від 10.07.2007. Відповідно до архівного витягу з протоколу №17 Засідання Ленінської Райради депутатів трудящих від 12.07.1957 матері ОСОБА_2 – ОСОБА_11 оформлено ордер на квартиру по АДРЕСА_2 (сучасна назва вул. Кравчука М. акад.,) у м. Львові по переоформленню ордера з її чоловіка, який виїхав з м. Львова. Відповідно до довідки №1642 від 22.08.2007 ОСОБА_2 з 1956 року прописана і проживає за адресою: АДРЕСА_2 (сучасна назва вул. Кравчука М. акад.,). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №505 від 30.01.1995 ОСОБА_2 прописана за адресою: АДРЕСА_1 ,) та є основним квартиронаймачем. Відповідно до відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 189943 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 – основний квартиронаймач; ОСОБА_5 – донька ОСОБА_2 ; ОСОБА_7 – внук ОСОБА_2 ; ОСОБА_12 – донька ОСОБА_2 ; ОСОБА_6 – донька ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 – внук ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 не проживає в житловому приміщенні понад десять років про що складено Акт про встановлення факту не проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . 25.02.2012 між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі. ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 у м. Севастополь народилась донька ОСОБА_14 . 12.10.2015 ОСОБА_3 отримала російський паспорт № НОМЕР_1 на тимчасово окупованій Росією території України - м. Севастополь. ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3 на тимчасово окупованій Росією території України - м. Севастополь народився син - ОСОБА_15 . ОСОБА_3 не заперечує проти зняття її з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Змоги вийти на зв`язок в режимі відеоконференції немає, застосунок "ДІЯ" на тимчасово окупованій території не працює. Відповідач повідомляє, що не має можливості виїхати з тимчасово окупованої території, оскільки її чоловік погрожує забрати їхніх спільних дітей. Відповідач не проживає за адресою АДРЕСА_1 , її особисті речі в квартирі відсутні, вона має інше місце проживання, що свідчить про відсутність її інтересу до вказаного житла. Будь-яких домовленостей між ними щодо користування квартирою немає. Відповідач не бере участі у витратах на утримання квартири. Наявність реєстрації відповідача у квартирі тягне для Позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг.
Представник позивача ОСОБА_1 та представник третьої особи (ЛРА ЛМР) Башта Г.І. в судове засідання з`явилась позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні тим, які були викладені ними раніше у поданих заявах по суті.
Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 письмовими заявами до суду просять розгляд проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
У матеріалах цивільної справи наявна заява ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вона позовні вимоги визнає повністю, і не заперечує проти ухвалення суду рішення про задоволення позовних вимог.
Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.
Ухвалою судді Личківського районного суду м. Львова від 01.08.2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7  про визнання визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 04.11.2025 року підготовче провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7  про визнання визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням закрито, призначено справу до судового розгляду по суті в приміщенні Личаківського районного суду м. Львова.
Судом встановлено, що 21.09.1954 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було зареєстровано шлюб Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується копією довідки №94/03-30 від 03.07.2007. 
Відповідно до архівного витягу з протоколу №42 Засідання Сталінської Райради депутатів трудящих від 29.12.1952 батькові ОСОБА_2 - ОСОБА_8 оформлено ордер на квартиру по АДРЕСА_2 (сучасна назва вул. Кравчука М. акад.,) у м. Львові. 
11.01.1956 між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було зареєстровано шлюб Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується копією довідки №100/0330 від 10.07.2007. 
Відповідно до архівного витягу з протоколу №17 Засідання Ленінської Райради депутатів трудящих від 12.07.1957 матері ОСОБА_2 – ОСОБА_11 оформлено ордер на квартиру по АДРЕСА_2 (сучасна назва вул. Кравчука М. акад.,) у м. Львові по переоформленню ордера з її чоловіка, який виїхав з м. Львова. 
Відповідно до довідки №1642 від 22.08.2007 ОСОБА_2 з 1956 року прописана і проживає за адресою: АДРЕСА_2 (сучасна назва вул. Кравчука М. акад.,). 
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №505 від 30.01.1995 ОСОБА_2 прописана за адресою: АДРЕСА_1 ,) та є основним квартиронаймачем. Відповідно до відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 189943 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 – основний квартиронаймач; ОСОБА_5 – донька ОСОБА_2 ; ОСОБА_7 – внук ОСОБА_2 ; ОСОБА_12 – донька ОСОБА_2 ; ОСОБА_6 – донька ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 – внук ОСОБА_2 ; 
ОСОБА_3 не проживає в житловому приміщенні понад десять років про що складено Акт про встановлення факту не проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . 
25.02.2012 між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 у м. Севастополь народилась донька ОСОБА_14 . 12.10.2015 ОСОБА_3 отримала російський паспорт № НОМЕР_1 на тимчасово окупованій Росією території України - м. Севастополь. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3 на тимчасово окупованій Росією території України - м. Севастополь народився син - ОСОБА_15 . 
Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 ЖК Української РСР якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
В постанові у справі № 490/12384/16-ц від 24 жовтня 2018 року Верховний Суд зазначає, що вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справита правил статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Отже, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.
Суд бере до уваги, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення Європейського суду з прав людини у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року пункт 50, «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року).
Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року).
Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.
Відтак, на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки у жилому приміщенні, а на відповідача довести, що така відсутність обумовлена поважними причинами.
Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивача знаходять своє підтвердження матеріалами справи, а також те що відповідачем не надано доказів поважності причин їх відсутності у вказаній квартирі понад шість місяців, інших домовленостей між власником житла і відповідачами на користування цим житлом у разі їх відсутності понад шість місяців, судом не встановлено, отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням – квартирою квартирою АДРЕСА_1 .
В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 2,4 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 9,61,64,71,72 ЖК Української РСР суд, -
ухвалив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7  про визнання визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задоволити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір на користь позивача ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) в розмірі 1211,04 грн. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя      Нор Н.В.