ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/62988/25 Головуючий у 1 інстанції – Щавінський В.Р. 
Суддя-доповідач – Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Василенка Я.М,
суддів Кузьменка В.В., Попової О.Г.,
за участю секретаря Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» про забезпечення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - Антимонопольний комітет України про визнання протиправними та скасування постанов, -
В С Т А Н О В И В :
ТОВ «БаДМ» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати постанову державного виконавця від 03.12.2025 про відкриття виконавчого провадження № 79729061 з ідентифікатором для доступу Г46АА3ГБВЕ67 та постанову про арешт коштів ТОВ «БаДМ» про арешт майна ТОВ «БаДМ», про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.
Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій він просив зупинити дію постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення арешту на кошти та майно боржника від 03.12.2025 у виконавчому провадженні №79729061. Припинити/зняти арешт з коштів та майна боржника.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що незважаючи на вжиті ним заходи та ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2025, якою зупинено виконання рішення Антимонопольного комітету України №697-р, останній проігнорував зазначену ухвалу та, всупереч наявній інформації про розгляд справи, ініціював примусове виконання рішення № 370-р шляхом видання наказу № 144-Ю/25 від 26.11.2025 і звернення до органів державної виконавчої служби. Як наслідок, 03.12.2025 відкрито виконавче провадження та накладено арешт на кошти і майно ТОВ «БаДМ», що, на думку позивача, є протиправним і створює критичні ризики для діяльності підприємства та забезпечення безперебійного постачання лікарських засобів у воєнний час. Зазначає, що розмір штрафу становить 2 374 168 475, 00 (два мільярди триста сімдесят чотири мільйони сто шістдесят вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн. Відповідно сума пені за кожний день становить 35 612 527,13 (тридцять п`ять мільйонів шістсот дванадцять тисяч п`ятсот двадцять сім) грн. 13 коп. Вказує, що розмір штрафу є критичним для позивача та перевищує наявні ліквідні кошти.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 заяву ТОВ «БаДМ» про забезпечення позову задоволено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою Антимонопольний комітет України звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, як таку, що прийнята із порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ТОВ «БаДМ» про забезпечення позову відмовити.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
За приписами ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акту може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами. І якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акту. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Також, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.
Подібні висновки були висловлені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17 та в подальшому підтримані у постановах від 01.06.2022 у справі №580/5656/21, від 18.05.2023 у справі №500/4200/22, від 21.02.2024 у справі №420/11311/23.
Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Також, Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах передбачено, що у випадку, коли у провадженні суду знаходиться позов проти адміністративного акту, і цей суд ще не виніс стосовно нього свого рішення, заявник може вимагати від цього суду або від іншого компетентного судового органу вжити заходів тимчасового захисту стосовно цього адміністративного акта. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правоможний суд, можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов`язку на адміністративний орган влади.
Рекомендація закликає держави члени дотримуватись у своєму праві та практиці принципів, які застосовуються до тимчасового судового захисту стосовно адміністративних актів.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є протиправність постанов державного виконавця від 03.12.2025 про відкриття виконавчого провадження № 79729061 з ідентифікатором для доступу Г46АА3ГБВЕ67, про арешт коштів та майна ТОВ «БаДМ», про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.
В заяві про забезпечення позову заявник просив зупинити дію постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення арешту на кошти та майно боржника від 03.12.2025 у виконавчому провадженні №79729061. Припинити/зняти арешт з коштів та майна боржника.
Дослідивши заяву про забезпечення позову з доданими до неї матеріалами, перевіряючи висновки суду першої інстанції у призмі з доводами апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
ТОВ «БАДМ» має ліцензії на імпорт та оптову торгівлю (серія АЕ № 192405, №192538), щорічно постачає препарати з Національного переліку основних лікарських засобів (Постанова Кабінету Міністрів України № 333).
Позивач вказує, що відповідно до ч. 8, 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», прострочення сплати штрафу надає АМКУ право видати наказ про примусове стягнення, що неминуче призведе до арешту рахунків позивача, втрати платоспроможності та повного паралічу господарської діяльності. Такі дії можливо матимуть катастрофічні наслідки не лише для ТОВ «БаДМ», а й для всього фармацевтичного ринку України, з огляду на його важливу роль у забезпеченні населення та медичних закладів лікарськими засобами:
- щоденне задоволення потреб у постачанні лікарських засобів щонайменше 20 000 клієнтів;
- понад 450 виробників і постачальників (міжнародного та національного рівнів) формують асортиментний портфель компанії;
- обслуговується понад 18 000 аптек та медичних закладів по всій території України;
- ургентна доставка лікарських засобів кожен день;
- мережа доставки охоплює всю країну — від великих міст до віддалених прифронтових населених пунктів;
- постачання лікарські засоби військовим лікувальним закладам;
- на Донеччині, Харківщині, Запоріжжі, Херсонщині, Дніпропетровщині та інших прифронтових громадах доставка здійснюється 3-5 разів на тиждень, навіть в умовах обстрілів, пошкоджених доріг та повітряних тривог.
Як зазначено судом першої інстанції, ТОВ «БаДМ» є ключовим елементом національної системи постачання ліків у воєнний час. Блокування діяльності поставило під загрозу безперебійне забезпечення лікарськими засобами ЗС України, військових шпиталів, онкоцентрів, реанімацій та цивільного населення.
Зазначає, що блокування рахунків унеможливило оплату комунальних послуг (електрика, тепло, газ, паливо для генераторів), що спричинить порушення температурного режиму зберігання, та як наслідок, втрата якості та знищення ліків на складах; виплату зарплат працівникам; закупівлю палива для транспорту, та як наслідок, зрив доставки ліків до аптек та лікарень; розрахунки з постачальниками - це припинення імпорту та оплати вже поставлених препаратів. Наслідок — повна зупинка діяльності позивача. Навіть у разі майбутнього скасування рішення № 697-р відновлення роботи в попередньому обсязі буде неможливим через розірвані ланцюги постачання, втрату довіри партнерів та деградацію інфраструктури.
Позивач наголошував, що діяльність ТОВ «БАДМ» є критично важливою для функціонування системи охорони здоров`я України в умовах воєнного стану. З першого дня повномасштабної агресії російської федерації ТОВ «БаДМ» імпортує, відвантажує та доставляє життєво необхідні препарати — антибактеріальні, онкологічні, інсулін, засоби інтенсивної терапії, анестетики — до Збройних Сил України, військових частин, волонтерських організацій та міжнародних гуманітарних місій.
Підприємство офіційно визнано критичною інфраструктурою за критеріями Міністерства охорони здоров`я та Кабінету Міністрів України: 
- наказ Міністерства охорони здоров`я від 17.04.2023 № 724;
- наказ Міністерства охорони здоров`я від 18.04.2024 № 664;
- наказ Міністерства охорони здоров`я від 13.01.2025 № 88.
Згідно ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
При цьому, колегія суддів враховує, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 у справі № 910/14711/25 задоволено частково заяву про забезпечення позову - зупинено виконання рішення Антимонопольного комітету України №697-р від 23.10.2025 «Про визнання рішення Антимонопольного комітету України від 31.07.2025 №370-р таким, дія якого не зупиняється» в частині, що стосується ТОВ «БаДМ». 
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення арешту на кошти та майно боржника від 03.12.2025 у виконавчому провадженні №79729061 можуть мати незворотні наслідки як для позивача так і для кінцевих споживачів лікарських засобів поставляємих ТОВ «БаДМ» - громадян України.
При цьому, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову у даній справі мав би наслідком лише відтермінування стягнення штрафу за рішенням Антимонопольного комітету України №697-р, якщо за результатом розгляду справи по суті суд відмовив би у задоволенні адміністративного позову. 
У контексті цього, варто зазначити, що відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується ефективний засіб юридичного захисту у разі порушення його прав.
У практиці ЄСПЛ (зокрема, рішення у справах M.S.S. v. Belgium and Greece, § 290; Conka v. Belgium, § 75) неодноразово наголошено: засіб захисту має бути не лише формально доступним, але і ефективним за наслідками, тобто спроможним попередити або усунути порушення прав, а не лише констатувати його після того, як шкода вже настала.
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги характер спірних правовідносин, зміст заяви позивача про забезпечення позову та предмет позову, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позивачем були наведені належні обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Разом з тим, колегією суддів було встановлено, що станом на момент апеляційного розгляду Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 26.12.2025 залишив без розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: Антимонопольний комітет України про визнання протиправними та скасування постанов в адміністративній справі № 320/62988/25.
Вказану ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 не було оскаржено в апеляційному порядку та вона набрала законної сили 04.01.2026.
Колегія суддів зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову має на меті надання тимчасового захисту на період розгляду справи по суті до моменту набрання судовим рішенням законної сили, після чого, у разі задоволення позовних вимог, наступає стадія виконання судового рішення.
При цьому, після вирішення адміністративної справи та набрання судовим рішення законної сили, вжиті судом заходи забезпечення позову втрачають свою силу, оскільки спірні правовідносини набувають статусу врегульованих.
Вказаний висновок випливає як із суті інституту забезпечення позову, так і зі змісту положень ч. 6 ст. 157 КАС України, відповідно до якої у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Таким чином, незважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, станом на момент перегляду ухвали Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 в апеляційному порядку у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: Антимонопольний комітет України про визнання протиправними та скасування постанов в адміністративній справі № 320/62988/25, залишено без розгляду та вона набрала законної сили.
В силу ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 із ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав, наведених у даній постанові.
Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 312, 315, 317, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України – задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 – скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» про забезпечення позову – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Попова О.Г.

Повний текст постанови виготовлений 11.03.2026.