Справа №:755/23525/25
Провадження №: 2/755/16479/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді -  Хромової О.О.
при секретарі -    Церні В.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 серпня 2020 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, ОСОБА_3 . Водночас, станом на дату звернення до суду подружні відносини між сторонами припинені, спроб для їх відновлення не здійснювали. Відносини між сторонами погіршувалися поступово, зникли взаєморозуміння та повага, існують розбіжності в інтересах, у зв`язку із чим виникали сварки, внаслідок чого подружні відносини припинилися. Проживають окремо, кожен живе своїм життям та має власні інтереси. Будь-які контакти між сторонами відсутні. Шлюб існує лише формально, його збереження є неможливим. Дитина проживає з відповідачем. Перебування в шлюбі суперечить інтересам сторін, збереження шлюбу неможливе.
З огляду на викладене позов просив задовольнити, шлюб між сторонами розірвати.
У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 28 січня 2026 року на 10 год. 00 хв., учасникам справи роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено процесуальні строки.
21 січня 2026 року (вхід. № 3213) представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , що діє на підставі довіреності, подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_3 у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно.
28 січня 2026 року судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв., знято з розгляду у зв`язку із відсутністю електропостачання у приміщенні суду. Наступне судове засідання призначено на 10 березня 2026 року на 10 год. 30 хв.
10 березня 2026 року сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Позивач ОСОБА_1 до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи без його участі. Також 29 січня 2026 року (вхід. № ЕП-829) на електронну пошту суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.
Відповідач ОСОБА_2 , в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 , 16 лютого 2026 року (вхід. № 7307) подала до суду заяву, у якій просила справу про розірвання шлюбу розглядати без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти надання строку на примирення заперечує.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Зі свідоцтва про шлюб від 08 серпня 2020 року серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), встановлено, що 08 серпня 2020 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 08 серпня 2020 року складено відповідний актовий запис № 1220. Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 », дружини - « ОСОБА_6 ».
Відповідно до свідоцтва про народження від 02 вересня 2020 року серії НОМЕР_2 , виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що 02 вересня 2020 року складено відповідний актовий запис № 2068. Батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що сторони шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу із відповідачем, оскільки збереження сім`ї суперечить її інтересам.
Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
У заяві від 16 лютого 2026 року (вхід. № 7307) відповідач ОСОБА_2 зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо розірвання шлюбу.
Відповідно до статті 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.
Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За змістом положень частини другої статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (стаття 55 Сімейного кодексу України).
Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
За правилом частини другої статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно із статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
З`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.
Клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли.
Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню.
Згідно із статтями 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Стосовно заяви ОСОБА_2 від 21 січня 2026 року (вхід. № 3213) суд зазначає таке.
ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом про розірвання шлюбу. Відповідачем визначено ОСОБА_2 .
За положеннями частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Суд звертає увагу відповідача, що визначення предмету позову, способу захисту, кола відповідачів та пред`явлення до них вимог є виключним правом позивача.
Процесуальні права та обов`язки сторін визначено статтями 43 та 49 ЦПК України. Зокрема, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 2 частини другої статті 49 ЦПК України).
Таким чином, виключно позивач наділений правом ініціювати перед судом питання про збільшення позовних вимог.
Суд роз`яснює відповідачеві ОСОБА_2 її право на звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів у порядку наказного або позовного провадження, відповідно до положень статей 181, 183, 184 Сімейного Кодексу України.
Вимоги про стягнення судових витрат з відповідача позивачем не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, статтями 24, 55, 56, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, статтями 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 142, 259, 263 - 265, 274, 279, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 08 серпня 2020 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1220, - розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Хромова