Справа № 447/3779/25 Головуючий у 1 інстанції: Рябчун А. В 
Провадження № 22-ц/811/4092/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 березня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючої судді Мікуш Ю.Р.
Суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.
Секретар Іванова О.О.
розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 447/3779/25 за апеляційною скаргою Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 25 листопада 2025 року у справі за заявою Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги

в с т а н о в и в:

Миколаївське комунальне підприємство «Житлово-комунальне управління» (далі - МКП «ЖКУ») звернулось до Миколаївського районного суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги пов`язані із вивезенням побутових відходів за період із 01.04.2022 по 31.08.2025 в розмірі 3 218,16 грн, та витрат зі сплати судового збору у розмірі 302,80 грн.
Обгрунтовуючи подану заяву, заявник посилається на те, що між Миколаївським комунальним підприємством «Житлово-комунальне управління» та ОСОБА_1 склалися фактичні договірні відносини щодо послуг поводження із побутовими відходами, шляхом приєднання ОСОБА_1 до публічного договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами з індивідуальним споживачем.
Зокрема заявник зазначає, що відповідно до рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 11.01.2022 №8, від 17.01.2023 №11, від 23.01.2024 № 17, від 01.04.2025 №92 МКП «ЖКУ» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території населених пунктів Миколаївської територіальної громади, зокрема й у місті Миколаєві Стрийського району Львівської області. В газеті «Миколаївські вісті» та «Громада» було опубліковано оголошення ознайомлення з Публічним договором приєднання про надання послуг з поводження з побутовими відходами з індивідуальним споживачем від 27.01.2022 року, від 30.01 2023 року, від 30.01.2024 року та від 03.04.2025 року. Договори набрали чинності для мешканців с. Кагуїв, Стрийського району, Львівської області через місяць після опублікування. Оскільки відповідач протягом місяця з дня опублікування проекту договору про свою відмову укласти договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами чи про свою незгоду з умовами опублікованого договору до МКП «ЖКУ» у письмовому вигляді не направив, тому в силу положень частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», він вважається таким, що прийняв пропозицію МКП «ЖКУ» щодо укладення договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами, положення якого відповідають типовому договору. Тарифи на послуги з поводження із побутовими відходами для населення були встановлені рішеннями виконавчого комітету Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області. Прийнявши умови договору та фактично надані послуги ОСОБА_1 не здійснив оплату за надані послуги з вивезення побутових відходів за період із 01.04.2022 по 31.08.2025, у зв`язку із чим в нього виникла заборгованість в розмірі 3 218,16 грн.
На підтвердження безспірності заборгованості заявник долучив до заяви про видачу судового наказу додатки, а саме:
-публічний договір приєднання про надання послуг з поводження з побутовими відходами з індивідуальним споживачем від 20.01.2022;
-публічний договір приєднання про надання послуг з поводження з побутовими відходами з індивідуальним споживачем від 30.01.2023;
-публічний договір приєднання про надання послуг з поводження з побутовими відходами з індивідуальним споживачем від 30.01.2024.
-публічний договір приєднання про надання послуг з поводження з побутовими відходами з індивідуальним споживачем від 01.04.2025.
- виписку з книги нарахування та оплати вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів по МКП «ЖКУ», де абонентом вказано ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
-копію оголошень про опублікування публічних договорів. 
Оскаржуваною ухвалою у видачі судового наказу за заявою Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) заборгованості за наданні житлово-комунальні послуги – відмовлено.
Роз`яснено заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Роз`яснено заявнику, що відповідно до частини 2 статті 161 ЦПК України, він має право звернутися до суду з даними вимогами в спрощеному позовному провадженні.
Ухвалу оскаржив представник Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» Леськів В.В. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає помилковим висновок суду про те, що заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України. Звертає увагу, що до заяви додані публічні договори приєднання про надання послуг з поводження з побутовими відходами з індивідуальним споживачем за 2022 , 2023,2024,2025роки. Зазначені договори були доведені до відома населення в порядку визначеному ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема опубліковані на офіційному сайті органу місцевого самоврядування. Зазначеною нормою передбачено, що Публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Від відповідача не надходило заяв про незгоду з умовами опублікованого договору, тому для нього договір набув чинності. Положення Закону «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладення договору (за виключенням випадків, встановлених законом , та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів. За таких обставин прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання. Для виникнення правовідносин з вивезення побутових відходів на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів, ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення,яким заяву про видачу судового наказу задовольнити. 
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З врахуванням того, що оскаржується ухвала, яка передбачена пунктом 1 ч.1 ст.353 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги судпроводитьбез повідомлення учасників справи.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що долучені докази не можуть вважатися такими, що у відповідності до пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України, підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Зокрема, будь якого договору, яким були врегульовані відносини між заявником та боржником у період із 01.04.2022 по 31.08.2025, до заяви не долучено.Також суд зазначив, що заявником не надано жодних доказів надання ОСОБА_1 послуг з вивезення побутових відходів у вказаний період. Долучена до заяви виписка з книги нарахування та оплати вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів по МКП «ЖКУ», не може бути беззаперечним доказом надання вказаних послуг, не підтверджує ні факт надання будь яких послуг ОСОБА_1 , ні факт наявності в нього заборгованості за надані послуги.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч.3 ст.19 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Вимоги до форми і змісту заяви заяви про видачу судового наказу визначені у ст.163 ЦПК України. 
Як вбачається зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу, остання містить вимогу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з вивезення побутових відходів .
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» .
Відповідно до ч.1,4 ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані укласти договір про управління побутовими відходами з виконавцем послуги з управління побутовими відходами, визначеним у встановленому законодавством порядку.
Послуга з управління побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, Законом України "Про управління відходами" та вимогами правил надання послуг з управління побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ст.30 Закону України «Про управління відходами» органи місцевого самоврядування забезпечують управління побутовими відходами згідно з правилами благоустрою населеного пункту, регіональними та місцевими планами управління відходами та забезпечують кожному утворювачу побутових відходів надання послуги з управління побутовими відходами.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.31 Закону України «Про управління відходами» утворювачі побутових відходів зобов`язані  укладати договори з виконавцем послуги з управління побутовими відходами та вносити у встановленому порядку плату за послугу з управління побутовими відходами.
Наведені норми закону свідчать про обов`язок споживача укласти договір про управління побутовими відходами з виконавцем послуги з управління побутовими відходами, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором.
Необхідність укладення договору про управління побутовими відходами з виконавцем послуги з управління побутовими відходами передбачена законом і його укладення на основі типового договору визначено як обов`язок, а не право утворювача побутових відходів. Разом із тим відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих послуг з вивезення побутових відходів.
Та обставина, що між сторонами не укладено індивідуального окремого договору про надання житлово-комунальних послуг, враховуючи те, що заявником надані належні докази того, що публічний договір приєднання про надання послуг з поводження з побутовими відходами з індивідуальними споживачами був доведений до відома населення в тому числі відповідача у встановленому законом порядку та відповідач не висловив незгоду з таким договором не є підставою для відмови у видачі судового наказу, із урахуванням змісту вказаних норм матеріального права.
Суд першої інстанції наведеного не врахував, що стало підставою для постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи наведене,у хвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 383; 384; 389-391ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» - задовольнити частково.
Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 25 листопада 2025 року - скасувати і направити справу за заявою заявою Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення,оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 23 березня 2026 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Р.В.Савуляк

М.М.Шандра