Справа № 681/461/26
Провадження 3/681/105/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2026 р.          м. Полонне 

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Іллюк С.В., 
розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованої та проживає по АДРЕСА_1 , громадянки України, 
за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей при наступних обставинах.
Встановлено, що 03.04.2026 близько 17:00 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 неналежно виконувала обов`язки, передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання та розвитку своїх малолітніх синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Неналежне виконання батьківських обов`язків виразилось у тому, що вона не забезпечила належного контролю за поведінкою синів, які на футбольному полі ДНЗ «Понінківський ліцей Понінківської селищної ради» завдали ударів руками та ногами неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , висловлювалися нецензурною лайкою та примушували потерпілого до принизливих дій.
Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, підтвердила обставини, викладені у протоколах.
Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд доходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу указаного вище адміністративного правопорушення.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у статті 150 Сімейного кодексу України.
До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.
У розумінні положень частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується фактичними даними, які містяться у наступних доказах.
Так у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВБА № 138784 від 08.04.2026 (а.с. 1) та серії ВБА № 138785 від 08.04.2026 (а.с. 17) зафіксовано обставини вчинення нею указаного вище правопорушення щодо кожного з її синів.
У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердила, що є матір`ю малолітніх синів - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вона пояснила, що діти розповіли про конфлікт на футбольному полі ліцею, свою вину визнала та зобов`язалася надалі краще слідкувати за поведінкою синів (а.с. 9).
Свідоцтвами про народження підтверджується факт того, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 10, 26).
Згідно з письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , на території футбольного поля Понінківського ліцею виник конфлікт, під час якого сини ОСОБА_1 разом з іншими дітьми почали його бити, знімати це на камеру телефону та змушувати ставати на коліна (а.с. 6).
Згідно з рапортом та матеріалами єдиного обліку № 1467 від 03.04.2026, зафіксовано звернення про побиття дитини, зйомку на телефон та примушування до принизливих дій (а.с. 4).
Указане стало наслідком ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Обираючи вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, зокрема, суд бере до уваги суспільну небезпечність цього правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , її майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи викладене вище, а також те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, суд доходить до висновку, що до неї необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді попередження.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись наведеним, ст. 33, 36, 40-1, 279, 280, 283, 287, 288 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти стягнення у виді попередження. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ//22030106, код отримувача ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 призначення платежу сплата судового збору на користь держави). 
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником.
Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців.

Суддя            Сергій ІЛЛЮК