Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
10 квітня 2026 року № 520/12350/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський механічний завод "Максіма" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський механічний завод "Максіма" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:
- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Харківській області, що утворено на правах відокремленого підрозділу ДПС України №12034480/44222006 від 11.11.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної ТОВ «ХМЗ «МАКСІМА» №1 від 04.12.2023 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 04.12.2023 на загальну суму 306000,00 грн. (вт.ч. ПДВ 20% - 51000,00 грн.) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання на реєстрацію, а саме 04.01.2024.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що спірним у цій справі рішенням комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було відмовлено у реєстрації податкової накладної. На думку позивача, контролюючим органом не було надано належної мотивації підстав та причин віднесення податкової накладної до ризикових. Так, позивачем зазначено, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що порушує його права, оскільки позивачем було надано усі документи з приводу господарських операцій, що стали підставами для складення та реєстрації податкової накладної.
Ухвалою суду від 19.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом.
Представником відповідача Головного управління ДПС у Харківській області у поданому до суду відзиві на позов вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності, оскільки ним було дотримано визначену процедуру оцінки податкових накладних направлених на реєстрацію. Також вказано, що відзив слід вважати загальною думкою відповідачів.
Також представником позивача через канцелярію суду подано відповідь на відзив із викладенням власної правової позиції стосовно доводів відповідача.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень проти нього, суд встановив таке.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський механічний завод "Максіма" створено в 2021 році з метою здійснення господарської діяльності з оптової торгівлі переважно виробами з металу та інших видів діяльності.
У рамках розгляду справи встановлено, що 16 серпня 2023 року між ТОВ "Харківський механічний завод "Максіма", в якості постачальника, та Приватним акціонерним товариством «ШУ ПОКРОВСЬКЕ», в якості покупця, було укладено договір № 4271П, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і оплатити технологічне обладнання. Пунктом 2.1 договору передбачено, що кількість, номенклатура обладнання та інші умови погоджуються сторонами в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною та складаються в письмовій формі відповідно до зразків, які є додатками №l, 2 до цього договору. 
Між позивачем та Приватним акціонерним товариством «ШУ ПОКРОВСЬКЕ» 31 серпня 2023 було укладено специфікацію №2 на постачання обладнання - «Грузова каретка ТГК-120.00.00.000СБ» у загальній кількості 40 штук на загальну суму 408000,00 грн (у тому числі податок на додану вартість 20% - 68000,00 грн).
В подальшому 17 жовтня 2023 позивачем було виставлено на адресу Приватного акціонерного товариства «ШУ ПОКРОВСЬКЕ» рахунок на оплату товару №171023-1 «Грузова каретка тгк-120.00.00.000СБ» у загальній кількості 40 штук на загальну суму 408000,00 грн в тому числі податок на додану вартість 20% (в тому числі податок на додану вартість 20% - 68000,00 грн).
Відповідно до умов п.6 специфікації № 2 від 31.08.2023 Приватним акціонерним товариством «ШУ ПОКРОВСЬКЕ» 24.10.2023 було здійснено сплату на користь позивача попередню оплату у розмірі 102000,00 грн (у тому числі податок на додану вартість 20% - 17000,00 грн), що підтверджується платіжною інструкцією №889834 від 24.10.2023. 
Під час розгляду справи встановлено, що за правилом першої події позивачем було складено на адресу Приватного акціонерного товариства «ШУ ПОКРОВСЬКЕ» податкову накладну № 15 від 24 жовтня 2023 на суму попередньої оплати у розмірі 102000,00 грн (у тому числі податок на додану вартість 20% - 17000,00 грн).
Позивачем 04.12.2023 року було здійснено на користь Приватного акціонерного товариства «ШУ ПОКРОВСЬКЕ» поставку товару «Грузова каретка ТГК-120.00.00.000СБ» у загальній кількості 40 штук на загальну суму 408000,00 грн у тому числі податок на додану вартість 20% (у тому числі податок на додану вартість 20% -68000,00 грн,), що підтверджується видатковою накладною №4121 від 04.12.2023 та експрес-накладною ТОВ «НОВА ПОШТА» № 59001064262312 від 04.12.2023 та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей №3499 від 28.11.2023.
Зі змісту позовної заяви встановлено доводи стосовно того, що товар «Грузова каретка ТГК-120.00.00.000СБ» у загальній кількості 40 штук на загальну суму 408000,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 20% (у тому числі податок на додану вартість 20% - 68000,00 грн), що був поставлений на адресу Приватного акціонерного товариства «ШУ ПОКРОВСЬКЕ» був виготовлений на замовлення позивача за договором №2023/07ХМЗМ-П від 01.07.23 року на виготовлення продукції з давальницьких матеріалів, що був укладений з Підприємством об`єднання громадян «КОНСТАНТА» Громадської організації «Харківська обласна організація всеукраїнської організації Союз осіб з інвалідністю України, в якості виконавця, (код ЄДРПОУ 44558677).
Для виготовлення товару «Грузова каретка ТГК-120.00.00.000СБ» у загальній кількості 40 штук позивачем було передано Підприємству об`єднання громадян «КОНСТАНТА» Громадської організації «Харківська обласна організація всеукраїнської організації Союз осіб з інвалідністю України» давальницький матеріал згідно видаткової накладної (у переробку) № 10/11-2 від 10.11.2023 та №27/11-1.
На підставі акту ГП-2023/12/04-1 від 04.12.2023 Підприємство об`єднання громадян «КОНСТАНТА» Громадської організації «Харківська обласна організація всеукраїнської організації Союз осіб з інвалідністю України» передало позивачу готову продукцію - товар «Грузова каретка ТГК-120.00.00.000СБ» у загальній кількості 40 штук.
Водночас, представником позивача наголошено на обставинах того, що давальницький матеріал, який був переданий Підприємству об`єднання громадян «КОНСТАНТА» Громадської організації «Харківська обласна організація всеукраїнської організації Союз осіб з інвалідністю України», був придбаний позивачем у низки суб`єктів господарювання, а саме: Приватного підприємства «СТАЛЬ ПЛЮС», код ЄДРПОУ 32238552, відповідно до видаткової накладної №5178 від 07.11.2023; Харківської Філії ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД», код ЄДРПОУ 37641661, відповідно до видаткової накладної №ХАХК-007765 від 26.10.2023; ТОВ "ХАРКІВХІМРЕЗЕРВ-ХАРКІВ», код ЄДРПОУ 30358448, відповідно до видаткової накладної № 2893 від 14.11.2023; ПрАТ «СОЛДІ І КО», код ЄДРПОУ 23162981, відповідно до видаткової накладної №206534 від 03.10.2023, №233642 від 01.11.2023 та № 246173 від 15.11.2023; ТОВ «ТД ИРБИС», код ЄДРПОУ 31559190, відповідно до видаткової накладної №208074 від 03.11.2023; ФОП ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , відповідно до видаткової накладної №362 від 27.09.2023; ФОП ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , відповідно до видаткової накладної №462852 від 10.10.2023. 
Представником позивача вказано у позовній заяві, що із зазначеними суб`єктами господарювання позивачем було проведено повні розрахунки, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.
Відтак, представником позивача вказано, що 04.12.2023 позивачем було складено на адресу Приватного акціонерного товариства «ШУ ПОКРОВСЬКЕ» податкову накладну № 1 від 04 грудня 2023 на суму залишку оплати у розмірі 306000,00 грн (у тому числі податок на додану вартість 20% - 51000,00 грн) та направило її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних та 04 січня 2024 реєстрація зазначеної накладної була зупинена з тієї підстави, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 04.12.2023 №1 Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 8431, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку). Додатково повідомлено: показник «D» = 8.5385%, «Рпоточ» = 0 і запропоновано надати відповідні пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Позивач 23 жовтня 2024 у відповідності до норм діючого законодавства направив до Головного управління ДПС у Харківській області, що утворено на правах відокремленого підрозділу ДПС України пояснення та їх документальне підтвердження.
Однак, 29 жовтня 2024 від Комісії Головного управління ДПС у Харківській області, що утворено на правах відокремленого підрозділу ДПС України, позивачем було отримано повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11976494/44222006, в якому було запропоновано додатково надати копії первинних документів щодо придбання товарів транспортування продукції та складських документів.
05 листопада 2024 на адресу Комісії Головного управління ДПС у Харківській області, що утворено на правах відокремленого підрозділу ДПС України, було надано додаткові пояснення та їх документальне підтвердження.
Комісією Головного управління ДПС у Харківській області, що утворено на правах відокремленого підрозділу ДПС України, 11 листопада 2024 було прийнято рішення №12034480/44222006 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.12.2023 року, у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку. При цьому графа «Додаткова інформація» не містить в собі жодних відомостей.
Зі змісту позовної заяви встановлено доводи представника позивача стосовно того, що товариство не погоджується із прийнятим рішенням про відмову реєстрації податкової накладної № 1 від 04 грудня 2023 на загальну суму 306000,00 грн (у тому числі податок на додану вартість 20% - 51000,00 грн), що і зумовило звернення до суду із відповідним позовом. При цьому представником позивача вказано, що товариство надало контролюючому органу усі без винятку документи, що підтверджують реальність господарської операції постачання товару - «Грузова каретка ТГК-120.00.00,000СБ» у загальній кількості 40 штук на адресу Приватного акціонерного товариства «ШУ ПОКРОВСЬКЕ», але незважаючи на це контролюючий орган прийняв протиправне рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від04.12.2023.
Таким чином, позивач, вважаючи зазначене порушенням своїх прав, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі за текстом - Порядок № 1246).
Зокрема, пункт 12 Порядку № 1246 передбачає, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Згідно із пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Суд зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову в реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі за текстом - ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН, Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначено Порядком № 1165.
За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно із приписами пункту 7 Порядку № 1165, у разі встановлення за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування відповідності відображених в них операцій хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку № 1165).
Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно із пунктом 11 Порядку № 1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Зі змісту отриманої позивачем квитанції від 04.01.2024, підставою для зупинення реєстрації ПН в ЄРПН слугувало те, що обсяг постачання товару/послуги 8431, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Додатково повідомлено показники «D» та «Рпоточ».
За змістом вказаної норми, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, податковий орган зобов`язаний вказати, зокрема, критерій ризиковості, на підставі якого зупинено реєстрацію.
Такі критерії визначаються додатком 3 до Порядку № 1165, пункт 1 якого відносить до ознак ризиковості здійснення операцій таке: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.
Аналіз п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку (підпункт 2 пункту 11 Порядку № 1165).
При цьому, зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Таким чином, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 23.02.2023 у справі №420/9924/20.
Так, з досліджених судом копій квитанцій № 9361469675 від 04.01.2024 встановлено, що контролюючий орган, наводячи числові показники «D» та «Рпоточ», не надає при цьому розрахунку за критерієм Порядку № 1165, а також не вказує чіткого переліку документів, які слід подати до контролюючого органу для прийняття позитивного рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, що в свою чергу дозволяє дійти висновку про невмотивованість та безпідставність зупинення реєстрації вказаної податкової накладної.
Крім того, у квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної, оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Харківській області не викладено обставин, за яких контролюючий орган дійшов висновку про те, що обсяг постачання товару/послуг перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 із змінами, внесеними наказом від 12 січня 2023 року №19, який набрав чинності 08 березня 2023 року, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).
Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II ПК України.
Згідно із положеннями пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно із вимогами пунктів 9-10 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
З аналізу наведених правових норм слід дійти висновку, що рішення контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Верховний Суд з дослідження змісту вказаних вище норм та їх аналізу у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 380/3498/20 зазначив, що чинними нормативно-правовими актами наведено вичерпний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку № 520 передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним. В залежності від виду господарської операції, за наслідками якої подається податкова декларація для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідних договірних зобов`язань між суб`єктами господарювання, обсяг документів може бути відмінним.
Крім того, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в ЄРПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20.
Матеріали справи та подані представником позивача до суду первинні докази на підтвердження реальності здійснення господарської операції, наслідком якої стало складення податкової накладної, реєстрація якої у Єдиному реєстрі податкових накладних є спірною у цій справі, свідчать на користь того, що первинні документи надавались позивачем до контролюючого органу. 
Доказів не прийняття таких пояснень та додаткових доказів відповідачем до суду надано не було. 
Суд зазначає, що надані документи (які також надано до матеріалів справи) є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зі змісту вказаного рішення встановлено, що контролюючим органом не визначено, які саме документи позивачем надано не було, хоча сам бланк (форма) передбачає необхідність здійснення таких дій, про що свідчить відповідне позначення (зазначити конкретні документи), що в свою чергу є свідченням неналежної вмотивованості оскаржуваного рішення та призводить до правової невизначеності в частині окреслення, що саме розумілося під ненаданням платником вказаних документів.
Не конкретизовано необхідного переліку документів і в рядку оскаржуваного рішення «Додаткова інформація», хоча він безпосередньо призначений для відображення податковим органом такої інформації.
Крім того, що податковим органом не зазначено, які саме документи не були надані позивачем та відсутність яких вплинула на прийняття позитивного рішення, так і не було зазначено підстав неврахування поданих позивачем документів разом з поясненнями.
Суд враховує, що відповідно до сталої практики Верховного Суду в аналогічних спорах, при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкову накладну та її зареєструвати в ЄРПН.
У постанові від 21 лютого 2023 року по справі № 2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.
Аналогічний підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27 квітня 2023 року по справі №460/8040/20, у якій Суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Водночас, з настанням першої події, визначеної пунктом 187.1 статті 187 ПК України, зокрема, постачання послуг перевезення, що підтверджується вище переліченими документами, і було пов`язано складання позивачем спірної податкової накладної і подання її на реєстрацію.
Відтак, твердження контролюючого органу про ненадання позивачем первинних документів, які стали підставою виписки податкової накладної є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.
При цьому Верховний Суд у постанові від 07.12.2022 у справі №500/2237/20 дійшов висновку, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Так само у пункті 82 постанови від 23.02.2023 у справі №420/9924/20 Верховний Суд звернув увагу на те, що в межах спірних відносин, що виникли між сторонами на стадії реєстрації податкових накладних, надання судами оцінки щодо товарності або безтоварності господарських операцій є передчасною подією. Такі обставини можуть бути встановлені контролюючим органом на підставі здійсненої належної перевірки, з прийняттям ППР, та в подальшому підтверджені судом.
Аналогічний висновок наведений Верховним Судом у постанові від 23.05.2023 у справі №500/770/21.
Таким чином, приймаючи рішення з питань реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій платника податків на предмет їх реальності та не повинен надавати оцінку реальності здійснених господарських операцій.
Тож, дослідження реальності здійснення господарської операції, за результатами якої позивач склав спірні податкові накладні може бути саме предметом податкової перевірки, у ході якої контролюючий орган має право досліджувати первинні документи, встановлювати мету та зміст вчинення господарської операції та правомірність її відображення у податковому та бухгалтерському обліку платника податків.
Суд зазначає, що при вирішенні питання про реєстрацію податкової накладної адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.
Саме такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 01.02.2023 у справі № 2240/2900/18.
Таким чином, суд дійшов висновку про незаконність, протиправність та, як наслідок, наявність підстав для скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Харківській області, що утворено на правах відокремленого підрозділу ДПС України, №12034480/44222006 від 11.11.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський механічний завод "Максіма" №1 від 04.12.2023.
Стосовно позовних вимог позивача щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 1 від 04.12.2023 на загальну суму 306000,00 грн (у тому числі податок на додану вартість 20% - 51000,00 грн.) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання на реєстрацію, а саме 04.01.2024, суд зазначає таке.
Пунктами 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246), визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Суд наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).
Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.
Згідно із п.7) ч.1 ст. 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.
Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:
1) дискреційне повноваження передбачено законом;
2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;
3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;
4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.
У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
У справі, що розглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкові накладні, були виконані позивачем, а тому у позивача були відсутні правомірні підстави для зупинення реєстрації податкових накладних позивача.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 1 від 04.12.2023 на загальну суму 306000,00 грн (у тому числі податок на додану вартість 20% - 51000,00 грн) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання на реєстрацію, а саме 04.01.2024.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський механічний завод "Максіма".
Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський механічний завод "Максіма" (вул. Вишнева, буд. 27, м. Харків, 61124) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057), Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення – задовольнити.
Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Харківській області, що утворено на правах відокремленого підрозділу ДПС України, №12034480/44222006 від 11.11.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський механічний завод "Максіма" №1 від 04.12.2023.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 04.12.2023 на загальну суму 306000,00 грн (у тому числі податок на додану вартість 20% - 51000,00 грн) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання на реєстрацію, а саме 04.01.2024.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський механічний завод "Максіма" (вул. Вишнева, буд. 27, м. Харків, 61124, код ЄДРПОУ 44222006) сплачену суму судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.