КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року справа №320/44213/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України в особі Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Міністерства у справах ветеранів України в особі Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - відповідач, Міжвідомча комісія), в якому просить суд:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворена Міністерством у справах ветеранів України, від 31.07.2025р. №6/ІІ/11/1, яким позивачу відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій.
2. Зобов`язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворена Міністерством у справах ветеранів України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2025р. про надання статусу учасника бойових дій, з урахуванням висновків суду та надати йому статус учасника бойових дій.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у період з 28.02.2022р. по 11.04.2022р. безпосередньо у складі тимчасової оперативної групи брав участь у виконанні оперативно-бойових заходів (бойових дій), спрямованих на забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що підтверджується Довідкою від 29.10.2024р. № 16-512-19/31985. 03.07.2025р. позивач звернувся до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка уrворена Міністерством у справах ветеранів України із заявою на отримання статусу учасника бойових дій та додав необхідні документи. Рішенням відповідної Комісії від 31.07.2025р. № 6/ІІ/11/1 позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку із тим, що останнім не надано доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності для підтвердження взаємодії із ЗСУ. Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у надання йому статусу учасника бойових дій є незаконним, а тому просить задовольнити позовні вимоги, зобов`язавши відповідача надати позивачу такий статус.
Ухвалою від 05.09.2025р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що обов`язковою умовою для надання статусу учасника бойових дій є встановлення факту безпосередньої участі у виконанні бойових завдань, та надання доказів чого позивачем зроблено не було. Відповідач наголошує, що надана довідка є лише одним із документів, який розглядається в комплексі з іншими доказами. Вона не може бути самостійною та безумовною підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій. З урахуванням викладеного, Комісія відповідача правомірно відмовила позивачу у наданні статусу УБД, оскільки фактичні обставини не підтверджують його безпосередню участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, а тому правові підстави для прийняття рішення про надання учасника бойових дій позивачу за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, у комісії відповідача відсутні. Із наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій стверджує, що доводами відзиву не спростовано висновків позовної заяви. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Наказом директора Національного антикорупційного бюро України № 8-ДСК від 28.02.2022р. ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), детектива Національного антикорупційного бюро України, було зараховано до особового складу зведеного загону, видано відповідну зброю та боєприпаси до неї, забезпечено одягом, майном та спорядженням.
Позивач стверджує, що зведений загін виконував завдання щодо забезпечення охорони та оборони будівель та споруд державних органів, взаємодію з військовими підрозділами та іншими правоохоронними органами. Особовий склад зведеного закону брав участь у проведенні оперативно-розшукових заходів, спільних патрулюваннях та інших заходах з метою виявлення диверсійно- розвідувальних груп, здійсненні оперативних заходів та вжиття інших повноважень, необхідних для подолання збройної агресії російської федерації.
На виконання бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 10.03.2022р. за № 579 ОКП - КИЇВ, зведений загін тимчасово (на період воєнного стану) передано в оперативне підпорядкування командувачу угруповання сил та засобів оборони м. Києва.
Відповідно до спільного наказу Служби безпеки України та Національного антикорупційного бюро України № 78/21 від 07.03.2022р., з метою забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, сприяння Національним антикорупційним бюро України у виконанні Службою безпеки України покладених на неї завдань на період дії воєнного стану в Україні були створені спільні оперативно-бойові групи з числа військовослужбовців Служби безпеки України та працівників Національного антикорупційного бюро України.
Позивач зазначає, що працівники Національного бюро, зокрема і він, здійснювали повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, сприяли військовослужбовцям Служби безпеки України у проведенні оперативно- розшукових заходів, спільних патрулюваннях та інших заходах з метою виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, здійснення оперативних заходів та вжиття інших повноважень, необхідних для подолання збройної агресії російської федерації.
Наголошує на тому, що він у період з 28.02.2022р. по 11.04.2022р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, про що Національним антикорупційним бюро України видана довідка від 29.10.2024 № 16-512-19/31985.
Підставою для видачі довідки вказано:
- наказ Національного антикорупційного бюро України від 25.02.2022р. № 5;
- наказ Начальника Тимчасового оперативно-бойового зведеного (позаштатного) загону від 28.02.2022р. № 8-дск;
- бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 10.03.2022р. № 579 ОКП - КИЇВ;
- бойове донесення від 11.04.2022р. № 01/439 Головнокомандувачу Збройних Сил України та Командувачу Сухопутних військ Збройних Сил України - командувачу угруповання оборони АДРЕСА_1 .
У довідці зазначено: "Ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни)".
03.07.2025р. позивач звернувся до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворена Міністерством у справах ветеранів України, із заявою про надання статусу учасника бойових дій.
До заяви позивач додав:
- довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України від 29.10.2024р. № 16-512-19/31985;
- витяг з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей" ФОВА-004172769;
- копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 ;
- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду;
- фотокартка розміром 3*4 см.
Рішенням Міжвідомчої комісії від 31.07.2025р. № 6/ІІ/11/1 позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій.
Підставою для відмови вказано те, що позивачем не надано доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності для підтвердження взаємодії із ЗСУ.
Не погодившись із рішенням про відмову у наданні статусу учасника бойових дій, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни відповідно до Конституції України визначає Закон № 2011-ХІІ та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-XII) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно з 25 ч. 1 ст. 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються:
- особи, які з 24 лютого по 25 березня 2022 року відповідно до Закону України "Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України" або у складі добровольчих формувань у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до закону військовими формуваннями та правоохоронними органами брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Рішення про надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, приймається міжвідомчою комісією, утвореною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, постраждалих учасників Революції Гідності, членів сімей таких осіб і членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджений Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (зі змінами) (далі - Порядок № 413).
Порядок № 413 визначає процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які брали безпосередню участь в забезпеченні національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
За умовами п. 4 Порядку № 413 (у редакції від 01.01.2025 (заява позивача подана 03.07.2025) підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій є: для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6.
Заявники, зазначені в абзаці першому цього підпункту, за власним бажанням можуть додавати інші документи, які містять докази та підтверджують факт виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань.
Відповідно до п.п. 1 п. 5 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій документи подаються: командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації стосовно заявників, зазначених в пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону, або самостійно заявником з їх числа у разі неподання документів командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації.
Згідно з п. 8 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, довідки за формою згідно з додатком 6 або додатком 7.
Судом встановлено, що позивач 03.07.2025р. звернувся до відповідача із заявою про надання статусу учасника бойових дій.
До заяви позивач долучив такі документи:
- довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України від 29.10.2024р. № 16-512-19/31985;
- витяг з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей" ФОВА-004172769;
- копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 ;
- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду;
- фотокартка розміром 3*4 см.
Оскаржуваним рішенням Міжвідомча комісія відмовила позивачу у наданні статусу "учасник бойових дій" у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності для підтвердження взаємодії із ЗСУ.
Згідно з пунктом 19 Порядку № 413 рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій приймається: комісіями - стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону.
Комісії розглядають документи, у разі потреби заслуховують пояснення заявників, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають документи до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання та повторного подання на розгляд комісій протягом 10 календарних днів.( п. 20 Порядку № 413).
За змістом пункту 24 Порядку № 413, Комісія або міжвідомча комісія відмовляє заявнику в наданні статусу учасника бойових дій у разі:
1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;
2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку;
3) подання недостовірної інформації;
4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Порядок створення, організації та роботи, основні функції та завдання міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - міжвідомча комісія), визначено Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженим Наказом Міністерства у справах ветеранів України від 26.02.2021р. № 43 (далі Положення № 43).
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Положення № 43, основними завданнями міжвідомчої комісії є:
- надання статусу учасника бойових дій у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, особам, зазначеним в пунктах 19, 20 та 22 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон);
- надання статусу учасника бойових особам, зазначеним в пунктах 21, 25 частини першої статті 6 Закону.
За приписами розділу ІІІ Положення № 43, рішення про надання статусу учасника бойових дій міжвідомча комісія приймає на підставі:
1) документів, надісланих комісіями, утвореними в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), підприємства, установи, організації та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, зазначені у підпункті 1 пункту 1 розділу II цього Положення (далі - комісії), у разі виявлення комісіями спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання;
2) документів, надісланих командирами добровольчих формувань, у складі яких особи, зазначені у підпункті 2 пункту 1 розділу II цього Положення, брали участь в антитерористичній операції, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, або документів, надісланих безпосередньо такими особами;
3) документів, надісланих підприємствами, установами, організаціями, в яких працювали особи, зазначені у підпункті 3 пункту 1 розділу II цього Положення, або документів, надісланих безпосередньо такими працівниками (п. 1).
Міжвідомча комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій на підставі документів, зазначених у пунктах 21, 25 частини першої статті 6 Закону, пункті 4 Порядку № 413 та пункті 4 Порядку № 203 (п. 2).
Міжвідомча комісія розглядає документи та у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та у місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання (відмови у наданні) статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії, підприємства, установи, організації або їх працівників, осіб, зазначених у «пунктах 21, 25 частини першої статті 6 Закону, за формою, наведеною в додатку 1 до цього Положення (п. 3).
Міжвідомча комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі:
1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;
2) відсутності документів, що містять достатні докази безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;
3) виявлення факту подання недостовірної інформації про участь в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх проведення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України або подання недостовірних даних про особу;
4) виявлення факту підробки поданих документів;
5) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (п. 5).
Підставою для відмови в наданні позивачу статусу учасника бойових дій слугував висновок Комісії про те, що позивачем не надано доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності для підтвердження взаємодії із ЗСУ.
При цьому, як встановлено судом, до заяви про надання статусу учасника бойових дій позивачем долучена довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, видана Національним антикорупційним бюро України від 29.10.2024 за № 16-512-19/31985.
Підставою для видачі довідки вказано:
- наказ Національного антикорупційного бюро України від 25.02.2022р. № 5;
- наказ Начальника Тимчасового оперативно-бойового зведеного (позаштатного) загону від 28.02.2022р. № 8-дск;
- бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 10.03.2022р. № 579 ОКП - КИЇВ;
- бойове донесення від 11.04.2022р. № 01/439 Головнокомандувачу Збройних Сил України та Командувачу Сухопутних військ Збройних Сил України - командувачу угруповання оборони АДРЕСА_1 .
Суд звертає увагу на той факт, що у довідці зазначено: "Ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни)".
Отже, суд вважає, що вказаною довідкою підтверджений факт участі позивача в бойових діях, що є підставою для надання статусу учасника бойових дій.
Доказів, що піддають сумніву достовірність зазначених у довідці відомостей, відповідачами суду не надано.
Водночас, відповідальність за достовірність даних у довідці несе орган, який її видав. Доказів, які б підтверджували вчинення неправомірних дій службовими особами при вирішенні питання про надання вказаної довідки, відповідач суду також не надав.
Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що позивачем не надано доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності для підтвердження взаємодії із ЗСУ, оскільки такі доводи не підтверджені жодними доказами.
Відтак, на переконання суду, у відповідача не було підстав не враховувати відомості щодо безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, які зазначені у довідці від 29.10.2024р. за № 16-512-19/31985, під час розгляду питання надання позивачу статусу учасника бойових дій.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.06.2025 у справі № 620/11392/24 вказав, що визначальною підставою для надання статусу учасника бойових дій є не формальне подання повного пакета документів, а підтвердження факту безпосередньої участі особи в бойових діях або заходах із забезпечення оборони України.
Документи виступають лише засобом доведення цієї участі, а не самостійною умовою для визнання такого статусу. Відтак, формальний підхід до розгляду поданих матеріалів, без урахування їх реального змісту та обставин, що свідчать про виконання особою завдань у зоні бойових дій, є неправомірним і суперечить меті правового регулювання законодавства у сфері захисту прав ветеранів війни.
Верховний Суд у постанові від 03.06.2025 у справі № 620/11392/24 зазначив, що відповідач, вирішуючи питання про надання статусу учасника бойових дій позивачу зобов`язаний був врахувати відомості, наведені в довідці, навіть за відсутності інших документів, які вимагались положеннями Порядку № 413 у редакції, чинній на момент подання матеріалів про надання статусу учасника бойових дій, зокрема, журналу бойових дій чи витягів з підсумкових бойових донесень, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначена довідка є достатнім доказом на підтвердження факту участі позивача в заходах, пов`язаних з відсіччю та стримуванням збройної агресії.
Беручи до уваги наведені вище обставини, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 31.07.2025р. за № 6/ІІ/11/1.
Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.
Зважаючи на приписи п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.
Частиною четвертою ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Відтак, з метою ефективного способу захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача в особі Міжвідомчої комісії прийняти рішення про надання позивачеві статусу учасника бойових дій.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Належних та достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачі під час розгляду справи не надали.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Міністерства у справах ветеранів України в особі Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 34; код ЄДРПОУ 42657144) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворена Міністерством у справах ветеранів України (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 34; код ЄДРПОУ 42657144), від 31.07.2025р. № 6/ІІ/11/1.
3. Зобов`язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворена Міністерством у справах ветеранів України (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 34; код ЄДРПОУ 42657144), повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_1 ) від 03.07.2025р. про надання статусу учасника бойових дій, з урахуванням висновків суду, та прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 (дев`яносто шість) коп. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Міністерства у справах ветеранів України в особі Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 34; код ЄДРПОУ 42657144).
5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.