Справа № 572/380/25
2/572/79/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
22 січня 2026 року м. Сарни 

Сарненський районний суд Рівненської області – 
одноособово суддя Березень Ю. В. 
за участю секретаря судових засідань Тарасюк О. М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В :

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся до суду з цивільним позовом до відповідачки ОСОБА_1 , посилаючись на обставини укладення між сторонами 25.05.2024 року кредитного договору № 488523-КС-005 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до його умов Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» надало відповідачці кредит у розмірі 33000 грн., строком на 24 тижні. Кошти перераховані позивачем на відкриту відповідачкою у АТ КБ «ПриватБанк» банківську карту № НОМЕР_1 . Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, допустила заборгованість за кредитом в сумі 33000 грн., заборгованості за процентами в сумі 75421,78 грн. та заборгованості за комісією в сумі 2643,1 грн. Загальну суму заборгованості - 111064 грн. 88 коп. позивач просив стягнути з відповідачки та відшкодувати судові витрати.
Ухвалою від 20 березня 2025 року відкрите спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін.
Відповідачка ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволені позову відмовити. Позивачем не надано первинних документів про готівкову чи безготівкову передачу їй кредитних коштів. Розрахунок суми заборгованості не є достатнім для підтвердження заборгованості. Проценти, які просить стягнути позивач, у декілька разів перевищують тіло кредиту, в зв`язку з чим положення договору є несправедливими та порушують Закон України «Про захист прав споживачів». Нараховані суми щомісячної комісії за обслуговування кредиту є необґрунтованими, оскільки банк не надав доказів щодо переліку наданих послуг. 
Представник позивача - ТОВ «Бізнес Позика» надав відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, кредитний договір №488523-КС-005 укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідачка шляхом введення пароля-ідентифікатора з комбінацій літер і цифр через особистий кабінет веб-сайту позивача надала номер поточного карткового рахунку, на який було зараховано грошові кошти в сумі 33000 грн. Позивач не є банківською установою, не відкриває позивачам банківські рахунки та не випускає банківські картки, перерахування кредитних коштів здійснюється посередниками за допомогою платіжних систем останніх. Розмір процентів встановлений умовами договору і не являється штрафною санкцією. Комісія нарахована не за обслуговування кредиту, а за його надання, що визначено умовами договору, які погодила відповідачка. Правомірність нарахування комісії відповідає положенням Закону України «Про споживче кредитування». Відповідачка на виконання умов договору здійснювала часткову оплату на загальну суму 8000 грн., фактично вчинивши дії на визнання договору та правомірності вимог позивача.
В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи у спрощеному позовному провадженні повідомлялись належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України.
25.05.2024 року між сторонами укладений кредитний договір №488523-КС-005 шляхом подачі відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки, що є невід`ємною частиною договору. 
Відповідно до його умов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» надало відповідачці кредит у розмірі 33000 грн. строком на 24 тижні зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,16% річних та нарахуванням щомісячної комісії за користування кредитом. 
За клопотанням позивача судом витребувані письмові докази, які становлять банківську таємницю, відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 11 листопада 2025 року №20.1.0.0.0/7 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , за період з 25.05.2024 року (дата видачі кредиту) по 09.11.2024року (дата закінчення терміну кредитування) здійснювався рух коштів по рахунку із визначеним залишком по операціях.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 111064 грн. 88 коп., що складається із заборгованості по основному боргу у розмірі 33000 грн. 00 коп., заборгованості за процентами у розмірі 75421 грн. 78 коп., заборгованості за комісією у розмірі 2643 грн. 10 коп.
Судом не приймаються доводи відповідачки про безпідставність нарахування процентів.
Суд констатує, що проценти за користування кредитом – проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. 
Нарахування процентів здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані проценти не носять штрафного характеру, а є процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором, доводи відповідача про не правомірність нарахування процентів за кредитним договором не ґрунтуються на положеннях укладеного договору. 
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Оскільки відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивачки грошових коштів не повернув, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом, процентами та комісією.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.
На підставі ст.ст. 526, 629, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263, 265 ЦПК України, суд ,-
В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, бульвар. Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41084239) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 111064 (сто одинадцять тисяч шістдесят чотири) грн. 88 коп. заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. понесених судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 22 січня 2026 року.

Суддя:        Березень Ю. В.