ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року	Львів	Справа № 564/3624/25 пров. № А/857/4393/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,
за участю секретаря судового засідання: Кулабухової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2025 року, головуючий суддя – Снітчук Р.М., ухвалене у м. Костопіль, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області, третя особа - Управління інфраструктури Костопільської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Адміністративної комісії при ВК Костопільської МР Рівненського району Рівненської області, третя особа - Управління інфраструктури Костопільської МР, в якому просила скасувати постанову № 284 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, винесеної 24.06.2025 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено у її відсутності, її прав не роз`яснено, можливості надати свої пояснення вона не мала. Крім того, оскаржена постанова винесена також у її відсутності, про місце, дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення вона у встановленому законом порядку не повідомлялася, була позбавлена можливості брати участь у розгляді справи щодо неї, надати свої пояснення, скористатися правничою допомогою, докази її вини відсутні. Зазначена постанова немотивована, не містить фактичних обставин справи, винесена без посилання на будь-які докази її вини.
Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено; скасовано постанову № 284 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Костопільської міської ради від 24 червня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Адміністративна комісія при ВК Костопільської МР Рівненського району Рівненської області оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що під час винесення постанови адміністративною комісією виконавчого комітету Костопільської міської ради було дотримано вимог ст.ст. 245, 268, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Натомість з фото таблиці, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2025 року на фото міститься зображення септику поза парканом огородженої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, відповідні заходи щодо порушення ОСОБА_1 вимог екологічного законодавства були проведені Державною екологічною інспекцією Поліського округу. В ході проведення обстеження встановлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у приватній власності громадянки ОСОБА_2 . За вказаною адресою розташовано приватний житловий будинок та господарські приміщення. Поблизу вказаної території облаштовано септик (вигрібну яму) на схилі меліоративної канави на земельній ділянці площею 1 м.кв., що знаходиться у комунальній власності Костопільської міської ради. Документи, що посвідчують право власності чи право користування на вказану земельну ділянку у громадянки ОСОБА_1 відсутні. Внаслідок таких дій допущено самовільне зайняття земельної ділянки та порушення природоохоронного режиму використання земель.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, зі змісту постанови від 24.06.2025 року № 284 вбачається, що 17.06.2025 встановлено, що ОСОБА_1 облаштувала каналізаційний септик для рідких побутових відходів на землях зони зелених насаджень загального користування, чим порушила п. 4.2.10.1 Правил благоустрою Костопільської міської територіальної громади, затверджених рішенням Костопільської міської ради №838 від 13.10.2022 року, за що притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що каналізаційний септик ОСОБА_1 облаштовано у межах належної їй на праві власності земельної ділянки за кадастровим номером 5623486902:02:010:0021, яка розташована по АДРЕСА_1 на території Костопільської міської ради.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Як встановлено ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 4.2.10.1 Правил благоустрою Костопільської міської територіальної громади, затверджених рішенням Костопільської міської ради № 838 від 13.10.2022 року, передбачено, що дворові туалети, каналізаційні колодязі та вигрібні ями можуть розміщуватися на території присадибних ділянок згідно з існуючими будівельними нормами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В матеріалах справи наявна фототаблиця, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2025 року, з якої видно влаштований септик, який розташований поза парканом огородженої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом також встановлено, що позивач зверталась із заявою (вх.№Д-768/02-09 від 18.10.2024 року), у якій позивач просила надати в оренду земельну ділянку чи приватизувати її, де розміщений септик до прилеглої приватизованої земельної ділянки 0,12 га, на думку заявниці, септик розміщений за межами на землях не с/г призначення, через 5м хащі та трясовина. 
У відповіді від 15.11.2024 року Костопільською міською радою повідомлено, що земельна ділянка під септиком знаходиться поза межами населеного пункту с.Велика Любаша на обриві меліоративної канави, яка сполучена з р.Замчисько. Відповідно до «Генерального плану с.Велика Любаша Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області» територія, на якій розміщений септик відноситься до земель «С3 – Зона зелених насаджень загального користування в санітарно-захисній зоні».
Повідомлено про порушення ОСОБА_1 п. 4.2.11.2 Правил благоустрою Костопільської міської територіальної громади, затверджені рішенням Костопільської міської ради №838 від 13.10.2022 року, а також запропоновано заявниці невідкладно демонтувати самовільно розміщений на землях комунальної власності септик або перенести її на власну приватизовану земельну ділянку згідно ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій». 
Також, в ході проведення обстеження Державною екологічною інспекцією Поліського округу встановлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у приватній власності громадянки ОСОБА_2 . За вказаною адресою розташовано приватний житловий будинок та господарські приміщення. Поблизу вказаної території облаштовано септик (вигрібну яму) на схилі меліоративної канави на земельній ділянці площею 1 м.кв., що знаходиться у комунальній власності Костопільської міської ради. Документи, що посвідчують право власності чи право користування на вказану земельну ділянку у громадянки ОСОБА_1 відсутні.
Колегія суддів вважає, що встановленими обставинами підтверджується, що каналізаційний септик ОСОБА_1 облаштовано поза межами належної їй на праві власності земельної ділянки за кадастровим номером 5623486902:02:010:0021, яка розташована по АДРЕСА_1 на території Костопільської міської ради, чим порушено п. 4.2.11.2 Правил благоустрою Костопільської міської територіальної громади, затверджені рішенням Костопільської міської ради №838 від 13.10.2022 року, відповідальність за яке передбачено ст. 152 КУпАП.
Крім цього, колегія суддів вважає безпідставними покликання позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення винесено з порушенням вимог вимог ст.ст. 245, 268, 276, 280 КУпАП, оскільки як слідує з матеріалів справи, вказаний протокол було складено в присутності двох свідків та позивача – ОСОБА_1 , яка відмовилась розписатись про ознайомлення з ним.
Протилежних доказів матеріали справи не містять.
Також судом встановлено, що відповідач 19.06.2025 року надсилав на адресу позивача повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Чинне законодавство передбачає належним чином повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак неотримання вказаного повідомлення не звільняє її від притягнення до адміністративної відповідальності. 
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів, він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права.
В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про відсутність у неї можливості знати про позбавлення своїх прав, свобод та інтересів.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Відтак, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.
Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
На думку апеляційного суду, напрацьовані ЄСПЛ положення щодо правові наслідки допущених судами порушень при розгляді справ та критерії його застосування можуть бути вжиті за аналогією й до аналізу оскаржуваного у цій справі адміністративного акту відповідача.
Зокрема, не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване лише для виправлення істотної помилки. Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них.
Водночас під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури , які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а наведені позивачем у своєму адміністративному позові обставини про відсутність вчинення адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного відмовити.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області задовольнити, рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2025 року у справі №564/3624/25 – скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	С. М. Кузьмич  	

Повний текст постанови складено 26.02.2026 року.