П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/14223/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Драновський Я.В. 
Суддя-доповідач: Моніч Б.С. 
14 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Моніча Б.С. 
суддів: Білої Л.М.  Гонтарука В. М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного Управління національної поліції у Донецькій області про визнання дій протиправними щодо не нарахування та не виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 03.02.2016 по 03.02.2023 та з 07.04.2023 по 23.08.2023 та зобов`язання вчинити відповідні дії.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що з листа відповідача від 15.07.2025 у відповідь на його запит, стало відомо, що за період з 03.02.2016 по 03.02.2023 та з 07.04.2023 по 23.08.2023 відповідачем протиправно не нараховувалась та не виплачувалась надбавка до посадового окладу за проходження служби в умовах режимних обмежень.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.11.2025 в задоволенні позову відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції у Донецькій області та в подальшому був переведений для проходження служби до ГУНП в Тернопільську область з 01.05.2025.
На звернення позивача щодо питань нарахування та виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період проходження служби, відповідач листом від 15.07.2025 повідомив про те, що за період з 01.11.2015 по 16.06.2020 та з 22.01.2021 по 23.08.2023 надбавка за службу в умовах режимних обмежень ОСОБА_1 наказами не встановлювалась.
Нарахування та виплата надбавки за службу в умовах режимних обмежень ОСОБА_1 проводились відповідно до наказів з 17.06.2020 по 21.01.2021 та з 24.08.2023 по 30.04.2025.
Вважаючи протиправними дії відповідача, що виразились у ненарахуванні та невиплаті доплати за роботу в умовах режимних обмежень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підставою призначення надбавки за службу в умовах режимних обмежень є наявність наказу керівника органу поліції (підрозділу), а умовою виникнення права на встановлення особі з відповідним допуском надбавки є постійна робота з відомостями, що становлять державну таємницю. Наявність у позивача допуску та доступу до державної таємниці не є безумовною підставою для встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень та не підтверджує факт постійної роботи із секретною інформацією або її носіями.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти постанову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначив, що позивач фактично у спірний період працював в умовах режимних обмежень, що частково (у період з 16.05.2016 року по 04.02.2021 року) підтверджується фрагментом (форми 35) картки обліку видачі робочої папки (спецпортфеля)№ 22 позивача для роботи з таємними документами, хоча фактично включає більший період (з 03.02.2016 року по 03.02.2023 року та з 07.04.2023 року по 23.08.2023 року. Складання службовими особами відповідача мотивованих рапортів та в подальшому не винесення відповідного наказу про встановлення надбавки призвело до її не плати відповідачем, що є його бездіяльністю.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Відповідно до пункту 4 частини десятої статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Частинами 1-2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», встановлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
За приписами п. 3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 квітня 2016 року № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Статтею 1 Закону України "Про державну таємницю" від 21 січня 1994 року № 3855-XII (далі - Закон № 3855-XII) визначено, що державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою; допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 3855-XII залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно"; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно"; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності "таємно", а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 10 років; для форми 3 - 15 років.
Частиною 2 ст. 22 Закону № 3855-XII вказано, що допуск до державної таємниці із ступенями секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно" надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-дослідної діяльності або навчання, наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, де працює, перебуває на службі чи навчається громадянин.
Згідно ч. 4 ст. 22 Закону № 3855-XII допуск до державної таємниці керівникові органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації надається наказом чи письмовим розпорядженням посадової особи, що призначає його на посаду, а у разі, коли орган державної влади, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація не підпорядкована іншому органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємству, установі, організації або не належить до сфери їх управління, допуск до державної таємниці надається зазначеному керівникові наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, яка є замовником робіт, пов`язаних з державною таємницею. Керівникам центральних органів виконавчої влади, які призначаються на посаду Кабінетом Міністрів України, допуск до державної таємниці надається розпорядженням Кабінету Міністрів України.
Надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю (ч. 7 ст. 22 Закону № 3855-XII).
Статтею 30 Закону № 3855-XII визначено, що у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 414 затверджено Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (далі - Положення № 414).
Пунктом 2 Положення № 414 визначено, що особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.
Відповідно до п. 5 Положення № 414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.
Згідно з п. 6 Положення № 414 персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи. Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).
Абзацами 10, 11 Порядку № 260 передбачено, що надбавка за службу в умовах режимних обмежень установлюється поліцейським за займаною посадою наказом по особовому складу на підставі мотивованих рапортів керівників структурних підрозділів відповідного органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу. Надбавка за службу в умовах режимних обмежень виплачується поліцейським з дня призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці, але не раніше дня оформлення допуску до державної таємниці.
Враховуючи наведені правові норми, суд першої інстанції вірно відзначив, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.
Якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер умов її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з доступом до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням, про що видати відповідний розпорядчий документ.
Невиплата надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не є і не може бути свідченням невиконання роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці.
Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 січня 2021 року по справі № 240/229/20.
Крім того, робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону № 3855-XII виникає право на отримання компенсації.
Висновки аналогічного змісту викладені Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 806/2056/18.
При цьому, факт невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не є і не може бути свідченням невиконання роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці (постанова Верховного Суду 28.01.2021 по справі №240/229/20).
Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем у листі від 15.07.2025 року повідомлено позивача, що наказом ГУНП в Донецькій області від 17.06.2020 року № 257 «Про встановлення надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень» позивачу встановлено надбавку у розмірі 15 відсотків до посадового окладу. Також у вказаному листі зазначено, що позивачу у період з 01.11.2015 по 16.06.2020 та з 22.01.2021 по 23.08.2023 надбавка за службу в умовах режимних обмежень наказами не встановлювалась.
У листі від 21.07.2025 року відповідачем зазначено, що за наявними обліковими формами позивач мав допуск до державної таємниці за формою 2 наданий розпорядженням УСБУ в Донецькій області від 03.02.2016 року № 34д/ДСК (03.02.2023 року закінчився термін дії допуску до державної таємниці за формою 2), з 07.04.2023 року має допуск до державної таємниці за формою 2 наданий розпорядженням ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 07.04.2023 року №101д/ДСК.
Те, що позивач фактично у спірний період працював в умовах режимних обмежень, також частково (у період з 16.05.2016 року по 04.02.2021 року) підтверджується фрагментом (форми 35) картки обліку видачі робочої папки (спецпортфеля)№ 22 позивача для роботи з таємними документами.
Відповідач свою позицію обґрунтовує тим, що підставою призначення надбавки за службу в умовах режимних обмежень є наявність наказу керівника органу поліції (підрозділу), а умовою виникнення права на встановлення особі з відповідним допуском надбавки є постійна робота з відомостями, що становлять державну таємницю.
Проте такі доводи відповідача колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач мав допуск до державної таємниці, а характер його роботи (служби) передбачав роботу по забезпеченню режиму таємності, а також роботу з документами, справами, матеріальними носіями інформації, які вимагають наявність доступу до державної таємниці, а отже є підставою для отримання позивачем надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період проходження служби на вказаних посадах.
Водночас, той факт, що відповідачем по справі не видавався наказ (накази) про встановлення і виплату позивачу по справі надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не може бути свідченням невиконання позивачем роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці і як наслідок підставою невиплати цієї надбавки.
Колегія суддів зазначає, що у даному випадку поняття «постійно» не залежить від кількості виготовлених такою особою документів або часу витраченого на роботу з такими документами, інформацією, а головним критерієм в даному випадку є наявність відповідного допуску до державної таємниці та практична реалізація права на такий допуск відповідно до функціональних обов`язків посадовою особою. При цьому обсяг функціональних обов`язків позивача, пов`язаних з доступом до державної таємниці не може виконуватися періодично та в незначній кількості.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду викладена в постанові від 28.01.2021 по справі №8240/229/20.
Матеріалами справи підтверджується факт, що позивач мав допуск до державної таємниці та відповідно до функціональних обов`язків виконував службові обов`язки (роботу), які передбачали наявність такого допуску, та відповідно до нього застосовувалися обмеження, які передбачені для осіб, які мають право на доступ до державної таємниці.
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що під час перебування позивача на вищевказаній посаді в органах Національної поліції позивачу було скасовано доступ до державної таємниці.
Отже, той факт, що у спірні періоди не видавалися накази про встановлення і виплату позивачу по справі надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не може бути свідченням невиконання позивачем роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці і як наслідок невиплати цієї надбавки.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ГУНП в Харківській області належить зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 06.01.2016 по 06.09.2016 у відсотковості від посадового окладу, передбаченій п. 7 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 №260, оскільки відповідач належними та допустимими доказами не спростував право позивача на отримання означеної надбавки.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку наявність підстав про визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 % та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення позивачу з за період з 03.02.2016 по 03.02.2023 та з 07.04.2023 по 23.08.2023 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 % посадового окладу з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити надбавку з урахуванням індексації, то оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасно заявлені. Суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє, а відтак у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, як передчасно заявлені.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс судових витрат, тому суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи те, що у справі неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року скасувати.
Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління національної поліції у Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 % від посадового окладу за період з 03.02.2016 по 03.02.2023 та з 07.04.2023 по 23.08.2023.
Зобов`язати Головне Управління національної поліції у Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% від посадового окладу за період з 03.02.2016 по 03.02.2023 та з 07.04.2023 по 23.08.2023.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.