П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/13933/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
17 березня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Загоренко О.О., 
представника позивача: Калити І.В.,
представника позивача: Таргонського М.М.,
представника позивача: Корзун Т.В.,
представника відповідача: Байдали І.Г.,
представника відповідача: Лісової Н.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Біо мед скло" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
Приватне акціонерне товариство "Біо мед скло" (далі - ПрАТ "Біо мед скло", товариство) звернулось до суду із позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Житомирській області №0113010716 від 16.11.2021 та № 0113020716 від 16.11.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неправомірність висновків акту перевірки контролюючим органом позивача і як наслідок призвели до прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, якими позивачу донараховані грошові зобов`язання з податку на прибуток, включаючи штрафні (фінансові) санкції та нараховану пеню, а також зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток.
Позивач стверджує, що висновки акту перевірки про нереальність господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 і непроведення дисконтування отриманих товариством позик від нерезидента Yalos Holdings (Oversaeas) Limited спростовуються дійсними доказами в матеріалах справи, відповідними первинними та обліковими документами, та не відповідають податковому законодавству України.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №№0113010716, 0113020716 від 16.11.2021.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неправильне застосування судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове — про відмову у задоволенні позову.
Скаржник оскаржує рішення суду першої інстанції, стверджуючи нереальність господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , недостовірність первинних документів, а також неналежне дисконтування кредиторської заборгованості. Крім того, апеляційна скарга містить твердження про нібито неврахування судом першої інстанції правових висновків Верховного Суду України.
В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її з підстав, викладених в ній.
Представники позивача в судовому засіданні заперечили щодо доводів апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.2, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, наказу ГУ ДПС у Житомирській області від 16.08.2021 №1174-П та на підставі направлень № 2817/06-30-07-16, № 2818/06-30-07-16, №2819/06-30-07-07, № 2820/06-30-07-07, № 2821-06-30-07-16, №2822/06-30-07-13, №2829/07-08 від 31.08.2021 року, №2809 від 24.09.2021 року № 3251/06-30-07-16, виданих ГУ ДПС у Житомирській області, службовими особами контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку ПрАТ«Біо мед скло» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2017 по 30.06.2021 та законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2016 по 30.06.2021.
За результатами наведеної перевірки ПрАТ«Біо мед скло» відповідач склав акт документальної планової виїзної перевірки від 13.10.2021 №10191/06-30-07-16/4763746 (далі - акт перевірки) в якому встановив серед інших порушення:
1. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010, пп. 4 та пп. 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за № 85/4306, п. 10 П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції», затвердженого Наказом Міністерства фінансів від 26.04.2000 № 91, п. 10, п. 29 та п. 31 П(С)БО 13 «Фінансові інструменти», затвердженого Наказом Міністерства фінансів від 30.11.2001 року № 559, п.5, п. 7 та п.21 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, П(С)БО 28 «Зменшення корисності активів», затвердженого наказом Міністерства фінансів від 24.12.2004 № 817, п. 6 та п.9 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування за 4 квартал 2017 року - на 2 783 271,0 грн, за 2018 рік - на 79 918 104,0 грн, за 2020 рік - на 30 480 577,0 грн, а також, встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 69 409 997,00 грн, в тому числі: за 2018 рік - на 16 114 848,0 грн, за 2019 рік - на 49 201 357,0 грн, за 1 півріччя 2021 року - на 4 093 792,0 грн.
Не погоджуючись з висновками акта перевірки, ПрАТ«Біо мед скло» надіслало відповідачу заперечення від 28.10.2021 №188/5 до акту планової перевірки від 13.10.2021 №10191/06-30-07-16/4763746 .
За результатами розгляду заперечення товариству було надіслано відповідь №20217/6/06-30-07-16 від 15.11.2021, в якій вказано, що висновки акта перевірки вважати правомірними а заперечення платника податків залишити без задоволення.
16.11.2021 ГУ ДПС у Житомирській області прийняло податкові повідомлення-рішення:
- № 0113010716 яким встановлено завищення ПрАТ «Біо мед скло» від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2017 рік на суму 2 783 271 грн, за 2018 рік на суму 79 918 104 грн та за 2020 рік на суму 30 480 577 грн;
- № 0113020716 яким збільшено ПрАТ «Біо мед скло» суму грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток на суму 69 409 997 грн та застосовану штрафну санкцію у розмірі 1 611 485 грн.
06.12.2021 позивач подав скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення за вих. № 215/5 до Державної податкової служби України за результатами розгляду якої на адресу товариства надійшло рішення № 9271/6/99-00-06-01-01-06 від 14.04.2023 яким наведену скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення №№0113010716, 0113020716 від 16.11.2021- без змін.
Оскільки в ході процедури адміністративного оскарження не було відновлено порушених прав ПрАТ «Біо мед скло», не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів належними та достатніми доказами правомірність своїх висновків за актом перевірки та правомірність винесення податкових повідомлень-рішень №0113010716 від 16.11.2021 та №0113020716 від 16.11.2021.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Спір у цій справі стосується правомірності податкових повідомлень-рішень про збільшення позивачу грошового зобов`язання зі сплати податку на прибуток та застосування до платника штрафних (фінансових) санкцій за податкове правопорушення.
Щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .
За обставин справи, що розглядається, контролюючий орган по взаємовідносинах ПрАТ “Біо мед скло” з ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ) під час перевірки встановив документальне оформлення придбання товариством будівельно-монтажних робіт за період з 01.10.2017 по 30.06.2021 у ФОП ОСОБА_1 на суму 3 647 248 грн, та у ФОП ОСОБА_2 на суму 10 191 137,81 грн.
На думку апелянта про нереальність господарських операцій з даними контрагентами свідчить відсутність матеріально-технічної і технологічної можливості виконання, задекларованого обсягу будівельних робіт в обмежений проміжок часу, у зв`язку із відсутністю декларування придбання сторонніх субпідрядних будівельних робіт, відповідних сторонніх послуг з експлуатації будівельних машин та механізмів, що в сукупності доказів та з врахуванням незначної чисельності працівників, відсутності необхідних для виконання робіт власних будівельних машин та механізмів, свідчить про неможливість виконання ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , вищезазначених робіт; незначна кількість, враховуючи специфіку робіт, працівників у продавця; відсутність документів (ненадання для перевірки, ненадання на письмовий запит в ході перевірки п.44.6 ст.44 ПК України) про здійснення господарських операцій, пов`язаних з операціями виконання будівельних робіт; відсутність первинних та інших документів (не підтвердження документами даних податкової звітності, незабезпечення збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку) всупереч нормам п. 44.1 ст. 44 Кодексу чи пп. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16 та п. 44.3 ст. 44 Кодексу; грошові кошти сплачені на користь “продавця” всупереч норм пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Кодексу не для господарської діяльності, на інші цілі, не пов`язані з реальним постачанням (продажем) товару.
З урахуванням викладеного перевіркою зроблено висновок, що будівельно-монтажні роботи фактично одержано ПрАТ “Біо мед скло”, але не від ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , а безоплатно з невідомого джерела і у подальшому об`єкти використовувались у господарській діяльності товариства. ГУ ДПС в Житомирській області зазначає, що капітальний ремонт цеха БАФ та скловарної печі №2 на суму 3 541 721 грн проведений невстановленим перевіркою суб`єктом господарювання, будівельно-монтажні роботи на суму 10 135 679, 63 грн проведений невстановленим перевіркою суб`єктом господарювання та вважаються такими, що безоплатно отримані ПрАТ “Біо мед скло”.
Суд першої інстанції дійшов висновку про реальність господарських операцій між позивачем та зазначеними контрагентами, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ПрАТ «Біо мед скло» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) 11.01.2018 уклали договір №1101/2018/1 предметом якого є виконання робіт пов`язаних із реконструкцією скловарної печі та 15.05.2018 уклали договір № 1505/2018/1 про виконання робіт пов`язаних з поліпшенням складу №1 (влаштування підлоги та під`їзної дороги до складу №1) (том І, а.с. 169, 172).
Відповідно до п. 4.2. розділу 4 наведених договорів роботи за цими договорами вважаються закінченими після проведення всіх "робіт", про що складаються та підписуються сторонами "акти здачі - прийому робіт".
Договори на виконання будівельних робіт, що були укладені між ПрАТ «Біо мед скло» та ФОП ОСОБА_1 , містять положення, згідно яких виконавець гарантує, що в нього наявні відповідні технологічні ресурси, управлінський та/або технічний персонал, які необхідні для виконання взятих на себе зобов`язань, що передбачені даним договором (п. 10.5 розділу 10).
Фактичне виконання робіт за договорами укладеними з ФОП ОСОБА_1 відображене в актах виконаних робіт, довідках про вартість будівельних робіт та витрати з січня 2018 року по липень 2018 року (том І, а.с. 176-252, том ІІ, а.с. 1-5).
В підтвердження виконання робіт по договорах з ФОП ОСОБА_1 представник позивача надав копії журналу ввозу (вносу) товарно-матеріальних цінностей на об`єкті ПрАТ «Біо мед скло» де є записи, які прямо та опосередковано вказують на фактичне виконання робіт ФОП ОСОБА_1 протягом січня - липня 2018 року (том ІІ, а.с. 7-12), та журналу реєстрації в`їзду (виїзду) на об`єкті ПрАТ «Біо мед скло», в якому також наявні ідентифіковані записи про в`їзд техніки до виконавця робіт ФОП ОСОБА_1 в період з 20.04.2018 (том ІІ, а.с.13-18), копії видаткових накладних, актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг), які підтверджують придбання послуг та товарів, що були використані ФОП ОСОБА_1 при наданні будівельних послуг товариству (том ІІ, а.с. 20- 30).
Також, ПрАТ «Біо мед скло» (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (підрядник) уклали низку договорів № 9/07/2018 від 09.07.2018 з підряду на виконання робіт з влаштування підлоги, №300818 від 30.08.2021 з підряду на виконання робіт з монтажу металоконструкцій, № 231018 від 01.10.2018 з підряду на виконання ремонтних робіт, №2/05/2019 від 02.05.2019 з підряду на виконання робіт, № 13/01/2020 від 13.01.2020 з підряду на виконання робіт, № 9/06/2020 від 09.06.2020 з підряду на виконання робіт, №23/06/2020 від 23.06.2020 з підряду на виконання робіт, № 27/08/2020 від 27.08.2020 в додатках до яких долучено копії договірної ціни, копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (том ІІ, а.с. 34 -95).
Як видно з наведених договорів склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені договірною ціною, затвердженою замовником, та остаточний розрахунок здійснюється замовником підряднику на підставі підписаних замовником акту виконаних робіт та довідки про вартість робіт.
В підтвердження виконання робіт по договорах з ФОП ОСОБА_2 представник позивача надав копії актів приймання виконаних робіт підписаних сторонами, довідки про вартість будівельних робіт та витрати, за період з жовтня 2018 року до травня 2021 року, копії банківських виписок про оплату робіт (том ІІ, а.с. 94- 197).
Також матеріалах справи містять копії журналу ввозу (вносу) товарно-матеріальних цінностей на об`єкті ПрАТ «Біо мед скло» де є записи, які прямо та опосередковано вказують на фактичне виконання робіт ФОП ОСОБА_2 в період липень 2018 - червень 2021 року (том ІІ, а.с. 198-217), та журналу реєстрації в`їзду (виїзду) на об`єкті ПрАТ «Біо мед скло», в якому також наявні ідентифіковані записи про в`їзд техніки до виконавця робіт ФОП ОСОБА_2 в період з серпня 2018 року по червень 2021 (том ІІ, а.с.218-228), копії видаткових накладних, актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг), які підтверджують придбання послуг та товарів, що були використані ФОП ОСОБА_2 при наданні будівельних послуг товариству (том ІІ, а.с. 230-247).
Слід врахувати, що ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) з 01.07.2017 а ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ) з 22.06.2018 за даними Реєстру платників єдиного податку є платниками єдиного податку 3 групи за ставкою 5% та не є платниками ПДВ.
Відповідно до п. 296.1 ст. 296 ПК України фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів.
Враховуючи наведене в платника єдиного податку третьої групи, який не є платником ПДВ, відсутнє зобов`язання документально підтверджувати понесені ним витрати та здійснювати зберігання відповідних первинних та інших документів, що фактично унеможливлює з боку податкового органу, підтвердити чи спростувати понесені ними витрати.
Окремо потрібно зазначити, що форма КБ-2 в акті виконаних робіт була затверджена Національним стандартом «Правила визначення вартості будівництва» ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затвердженого наказом Мінрегіону України від 05.07.13 р. № 293. Відповідно до п. 1.2. вищевказаного стандарту цей стандарт обов`язковий при визначені вартості будівництва об`єктів, які споруджують за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії. Аналогічне положення міститься в п. 6.4.2. вищевказаного стандарту. Пунктом 1.3. вищевказаного стандарту передбачено, що застосування даного стандарту обумовлюється договором.
Тобто, чинне законодавство не передбачає обов`язкового використання акта виконаних робіт форми КБ-2в при визначені вартості будівництва об`єктів, які споруджують не за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій. Зазначення кількості людино/годин в акті виконаних робіт, як первинному документі, не є обов`язковим, а відсутність чи наявність такої інформації не може бути підставою для його дефектування.
Окрім того, обов`язкове застосування акта виконаних робіт форми КБ-2 при прийнятті робіт також не передбачено договорами, які були укладені між ПрАТ «Біо мед скло» та ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 .
Слід врахувати, що 05.06.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено кримінальне провадження № 42020060000000050 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України, досудове розслідування якого здійснювало Слідче управління ГУ ДФС у Житомирській області. Предметом дослідження кримінального провадження №42020060000000050, було окрім іншого, підтвердження або спростування нереальності господарських відносин між ПрАТ «Біо мед скло» та ФОП ОСОБА_2 в період 2019-2020 роки (період співпадає з періодом, який досліджувався в акті перевірки). Згідно з відповіддю від 18.05.2022 за вих. № 40аз/24-2022 Старшого слідчого в ОВС, майора поліції СУ ГУ НП в Житомирській області Сергія Грицанчука, яка була надіслана у відповідь на адвокатський запит, у зв`язку з відсутністю достатніх доказів для оголошення особі про підозру та недопущення порушення розумних строків розслідування. 21.01.2022 СУ ГУ НП в Житомирській області прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 42020060000000050 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Узагальнюючи наведене колегія суддів зазначає, що реальність господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 підтверджуються відповідними доказами, копії яких є в матеріалах справи, а висновок контролюючого органу, що будівельно-монтажні роботи фактично одержано ПрАТ «Біо мед скло», але не від ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , а безоплатно з невідомого джерела і у подальшому об`єкти використовувались у господарській діяльності товариства, а тому вірно не прийнято судом першої інстанції.
З наведеного вбачається, що операції підтверджені належними первинними документами, зокрема договорами, актами виконаних робіт форми КБ2в, довідками про вартість виконаних робіт форми КБ3, банківськими виписками та обігово-сальдовими відомостями. Відсутність заяв на отримання перепусток чи журналів відвідувань працівників не може бути підставою для визнання операцій нереальними.
Доводи апелянта щодо невідповідності кількості людино-годин також є припущенням, оскільки не ґрунтуються на належних доказах та експертних висновках.
Суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про здійснення ПрАТ «Біо мед скло» будівельно-монтажних робіт з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , з урахуванням характеру наданих доказів та норм бухгалтерського обліку (П(С)БО 11, 15).
Щодо доводів відповідача стосовно відсутності документів (ненадання для перевірки, ненадання на письмовий запит в ході перевірки п.44.6 ст.44 ПКУ) про здійснення господарських операцій, пов`язаних з операціями виконання будівельних робіт та щодо відсутності (на думку податкового органу) первинних та інших документів, слід зазначити наступне. 
Відповідно до п. 44.6 ст. 44 ПКУ у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. 
При цьому п. 44.1. ст. 44 ПКУ передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Тобто документами, які підтверджують показники податкової звітності та які є підставою ведення обліку доходів і витрат, є первинні документи (у нашому випадку це Акти виконаних робіт). 
Під час проведення перевірки Товариство забезпечило збереження, та в повному обсязі надало доступ до всіх первинних документів, в т.ч. складених з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , на підставі яких в подальшому були сформовані показники податкової звітності з податку на прибуток. Надання первинних документів підтверджується в абз. 2 арк. 15 Акта перевірки (по ФОП ОСОБА_1 ) та в абз. 2 арк. 22 Акта перевірки (по ФОП ОСОБА_2 ). 
Всі первинні документи, які були складені за результатами виконаних робіт ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Біо мед скло», були долучені до матеріалів справи в повному обсязі та підтверджують їх фактичне виконання. 
Тому твердження податкового органу, що Товариством не забезпечено збереження та не надано до перевірки первинні документи є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності. Також на підтвердження факту оплати ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 за надані будівельні послуги, що підтверджує рух активів, Товариством і в ході проведення перевірки та до позовної заяви було долучено банківські виписки.
Щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_3 , то апеляційна скарга в цій частині також не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 01.04.2015 ПрАТ «Біо мед скло» (замовник) та ФОП ОСОБА_3 (експедитор) уклали договір №А0002 за умовами якого експедитор зобов`язується організовувати та забезпечувати транспортування вантажу автомобільним міжнародним і внутрішнім сполученням, відповідно до заявок замовника, а замовник, в свою чергу, зобов`язується сплачувати вартість таких послуг експедитору у строки та в порядку, встановленому цим договором (том ІІ, а.с. 9-12).
Пунктом 2.2. цього договору передбачено, що перевезення вантажів може здійснюватися, як безпосередньо експедитором так і іншими перевізниками, що можуть залучатись експедитором.
Пунктом 9.1 даного договору визначено, що він набирає чинності з моменту підписання сторонами та має необмежений строк дії.
На підтвердження реальності господарських операцій з даним контрагентом представник ПрАТ «Біо мед скло» надав копії наступних документів: акти надання послуг, міжнародних товарно - транспортних накладних, заявок на транспортування вантажу в міжнародному сполученні, оформлених з жовтня 2017 року до червня 2020 року (том ІІІ, а.с. 15-251, том IV, а.с. 1-251, том V, а.с. 1-187).
Крім того позивач надав копії договорів про транспортно-експедиторське обслуговування укладених ФОП ОСОБА_3 як замовником послуг з ТОВ "Камаз-Транс-Сервис" №В003 від 15.06.2015, з ТОВ "Билайн" №В0146 від 23.10.2017, з ТОВ "Рівнетранссервіс" №18/06/2015 від 18.06.2015, копії рахунків на оплату ПрАТ «Біо мед скло» на рахунок ФОП ОСОБА_3 , копії рахунків на оплату ФОП ОСОБА_3 на рахунок інших перевізників, копії актів здачі-приймання виконаних робіт підписаних між ФОП ОСОБА_3 та залученими перевізниками, копії заявок ФОП ОСОБА_3 , копії банківських виписок про сплату коштів, за жовтень, листопад 2017 року (том V, а.с. 196-234).
ФОП ОСОБА_3 починаючи з 01.01.2016 за даними Реєстру платників єдиного податку як і ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 є платником єдиного податку 3 групи за ставкою 5% та не є платниками ПДВ та веде облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів та у нього відсутнє зобов`язання документально підтверджувати понесені ним витрати та здійснювати зберігання відповідних первинних та інших документів, що фактично унеможливлює з боку податкового органу, підтвердити чи спростувати понесені ними витрати.
ФОП ОСОБА_3 на підставі укладеного договору з позивачем експедиторські послуги надав ПрАТ «Біо мед скло» в повному обсязі та належним чином, а ПрАТ «Біо мед скло» здійснило оплату за отримані послуги в повному обсязі, претензій ні щодо надання послуг, ні щодо оплат сторони не мали.
Товариство надало додаткові докази контролюючому органу, на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_3 фактично надавав експедиторські послуги ПрАТ «Біо мед скло». Однак під час розгляду заперечення податковим органом не проаналізовано, не надано правової оцінки та фактично проігноровано надані товариством докази, що є грубим порушенням пп. 86.7.4. п. 86.7. ст. 86 ПК України.
Слід врахувати, що 05.06.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено кримінальне провадження № 42020060000000050 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України, досудове розслідування якого здійснювало Слідче управління ТУ ДФС у Житомирській області. Предметом дослідження кримінального провадження №42020060000000050 було окрім іншого, підтвердження або спростування нереальності господарських відносин між ПрАТ «Біо мед скло» та ФОП ОСОБА_3 за період 2019-2020 роки. Органом досудового розслідування не було встановлено факт нереальності господарських операцій зокрема із ФОП ОСОБА_3 , що в свою чергу також свідчить про безпідставність висновку податкового органу в акті перевірки, щодо нереальності господарських відносин між ПрАТ «Біо мед скло» та ФОП ОСОБА_3 і кримінальне провадження №42020060000000050 в кінцевому результаті було закрите.
Посилання апелянта на перебування вказаної особи за межами України не виключає можливості здійснення господарської діяльності, зокрема з урахуванням можливості залучення третіх осіб та не є безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій.
Матеріалами справи підтверджено факт здійснення перевезень, що, зокрема, підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR).
Доводи апелянта про відсутність у ФОП ОСОБА_3 трудових ресурсів та матеріально-технічної бази не враховують специфіку експедиторської діяльності, яка не передбачає обов`язкової наявності власного транспорту чи персоналу.
Твердження про недостовірність підписів у первинних документах є припущеннями, оскільки не підтверджені належними доказами, зокрема висновками експертних досліджень.
Висновки контролюючого органу про безоплатне отримання позивачем робіт та послуг є необґрунтованими. Як встановлено судом першої інстанції, позивач здійснював оплату за отримані роботи та послуги. Факт руху грошових коштів підтверджений банківськими документами.
Таким чином, твердження про безоплатність суперечить встановленим обставинам справи.
Узагальнюючи наведене колегія суддів критично ставиться до висновку ГУ ДПС в Житомирській області про те, що ПрАТ «Біо мед скло» здійснив безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання транспортно-експедиторських послуг у ФОП ОСОБА_3 натомість міжнародне перевезення вантажів на суму 28 788 766,61 грн є таким, що безоплатно отримане ПрАТ «Біо мед скло» від невстановлених перевіркою суб`єктів господарювання. 
Вказаний висновок контролюючого органу спростовується первинними документами та поясненнями, наданими представниками ПрАТ «Біо мед скло».
Стосовно висновків ГУ ДПС у Житомирській області про заниження ПрАТ «Біо мед скло» доходу на загальну суму 387 456 054 грн, у тому числі за 2018 рік — 156 276 283 грн, за 2019 рік — 191 412 967 грн, за 2020 рік — 39 766 804 грн, у зв`язку з невідображенням фінансового доходу від дисконтування кредиторської заборгованості на момент її виникнення, колегія суддів зазначає таке.
Як убачається з акта перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства та положень бухгалтерського обліку при обліку позик, отриманих від Yalos Holdings (Overseas) Limited у 2018–2020 роках, що, на думку податкового органу, призвело до заниження доходу на вказану суму.
Погоджуючись із висновками суду першої інстанції, колегія суддів виходить з відсутності правових підстав для дисконтування відповідної кредиторської заборгованості.
Судами встановлено, що між ПрАТ «Біо мед скло» та Yalos Holdings (Overseas) Limited укладено низку договорів позики у 2017– 2019 роках на загальну суму понад 21 млн євро зі встановленням процентної ставки у розмірі 7% річних, яка в подальшому була знижена до 4,5% відповідно до додаткових угод у зв`язку з проведеним дослідженням ТОВ «КПМГ Україна».
Відповідно до наказів про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику, позивач здійснює облік за національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку та складає фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності.
Дослідженими у справі доказами, зокрема статистичними даними Національного банку України, підтверджується, що ринкові процентні ставки за довгостроковими кредитами в іноземній валюті на дати отримання позик становили від 6,8% до 7,7%, що відповідає умовам укладених договорів.
Відповідно до норм цивільного та податкового законодавства, а також положень бухгалтерського обліку, отримана позика є фінансовим зобов`язанням, тоді як дохід визнається лише у разі збільшення активів або зменшення зобов`язань, що призводить до зростання власного капіталу.
З урахуванням положень П(С)БО та МСФЗ 9, дисконтування фінансових зобов`язань застосовується у випадку, якщо умови фінансового інструменту відрізняються від ринкових. Водночас у даному випадку встановлено, що процентні ставки за договорами позики відповідали ринковим, у зв`язку з чим застосування дисконтування не призвело б до виникнення будь-якого доходу.
Крім того, національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку не містять визначеної методики розрахунку справедливої та амортизованої вартості фінансових зобов`язань, що свідчить про відсутність обов`язку платника податків застосовувати конкретний метод оцінки та, відповідно, відсутність повноважень контролюючого органу визначати таку методику.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №640/9281/19.
Також матеріалами справи підтверджується, що позивач діяв з урахуванням консультацій ТОВ «КПМГ Україна», відповідно до яких ринковий діапазон процентних ставок становив 5,3– 7,5%, що свідчить про відповідність умов позик принципу «витягнутої руки».
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для висновку про заниження позивачем доходу у зв`язку з недисконтуванням кредиторської заборгованості.
З наведеного вбачається, що судом першої інстанції був наведений повний і всебічний аналіз положень законодавства та застосовуваних стандартів бухгалтерського обліку, а також наданих Позивачем доказів, внаслідок чого був зроблений цілком обґрунтований висновок про відсутність підстав вважати неринковими застосовані у межах укладених позивачем з нерезидентами договорів позики ставки 7% а з 27.12.2019 - 4,5% .
З висновків акта перевірки видно, що відповідач при визначенні теперішньої вартості заборгованості по позиці взяв до розрахунку лише суми фактично отриманих позик, такі суми не включають нарахованих відсотків за позиками.
Колегія суддів зазначає, що апелянтом не доведено, що відсоткова ставка за договорами позики не відповідає ринковим умовам.
Наведені у апеляційній скарзі посилання на статистичні дані не є достатніми доказами для висновку про необхідність дисконтування.
За таких обставин та з урахуванням наведеного, суд вважає хибним висновок ГУ ДПС в Житомирській області про порушення позивачем податкового законодавства з питань дисконтування позик від Yalos Holdings (Oversaeas) Limited за звітні періоди 2018– 2020 років, а отже спірні рішення, прийняті контролюючим органом є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а відтак, є протиправними та підлягають скасуванню.
Посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду колегія суддів оцінює критично, оскільки такі висновки зроблені за інших фактичних обставин справ.
Натомість суд першої інстанції правильно застосував загальні підходи, сформовані у практиці Верховного Суду щодо оцінки реальності господарських операцій.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач не довів належними та достатніми доказами правомірність своїх висновків за актом перевірки та правомірність винесення податкових повідомлень-рішень №0113010716 від 16.11.2021 та №0113020716 від 16.11.2021.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 
Постанова суду складена в повному обсязі 18 березня 2026 року.

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.