Справа № 503/1860/25 
Провадження № 2/503/371/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року 
Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Калашнікової Т.О.,
при секретарі судового засідання Поліковської О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2 , що зареєстрований 26.12.1987 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис №26.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.1987 року він уклав шлюб із ОСОБА_2 . Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне сімейне життя між сторонами не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини між сторонами припині приблизно 12 місяців тому. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає.
В судове засідання позивач не з`явився, однак в прохальній частині просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Відповідач в судове засідання також не з`явилася, натомість надала до суду заяву, в якій зазначила, що на розірвання шлюбу погоджується, просить розглянути справу без її участі.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З оригіналу свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.12.1987 року, виданого Грабівською сільською радою Кодимсмького району Одеської області, вбачається, що 26.12.1987 року Грабівською сільською радою Кодимсмького району Одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №26. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка - " ОСОБА_4 ".
Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.
Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи обґрунтування позову, а також те, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подружжя проживають окремо один від одного та спільного побуту не ведуть, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати.
Відповідно до п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Як вбачається з копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 11.07.2022 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 , останній має статус інваліда ІI-ї групи довічно у зв`язку із загальним захворюванням. Аналіз цього письмового доказу вказує на те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях в розумінні п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
За таких обставин, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 гривні 20 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст.24, ч.3 ст.105, ст.112 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, ст.ст. 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, – задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.12.1987 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис №26,- розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце зареєстрованого проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О. Калашнікова