Справа 199/9867/25 
Провадження 2/206/374/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року  м. Дніпро 

Самарський районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді — Гаркуші В.В., за участю секретаря судового засідання — Цибань Є.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, —
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позицій учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 27.08.2020 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , 2018 р.н., у твердій грошовій сумі — 3 500,00 грн щомісяця.
В обґрунтування необхідності зміни способу стягнення Позивач зазначає, що у Відповідача змінився матеріальний стан. Так, на момент ухвалення попереднього рішення (2020 рік) Відповідач не мав стабільного високого доходу, що зумовило призначення аліментів у твердій сумі. Однак наразі ОСОБА_2 проходить військову службу у лавах Збройних Сил України, де отримує гарантоване державою грошове забезпечення, розмір якого суттєво перевищує доходи, які він мав раніше.
Крім того, Позивач наголошує, що з 2020 року рівень інфляції в Україні значно знецінив суму у 3 500 грн, яка вже не здатна забезпечити повноцінний розвиток дитини. Крім того, донька підросла, що об`єктивно потребує більших фінансових витрат на її освіту, оздоровлення та соціалізацію.
Також Позивач вказує, що протягом тривалого часу Відповідач фактично ухилявся від сплати навіть встановленої суми, через що вона була змушена оформити тимчасову державну допомогу для дитини з 28.11.2024 року.
На підставі викладеного, Позивач вважає, що зміна способу стягнення на частку від доходу (1/4 частина) дозволить забезпечити дитині рівень життя, максимально наближений до того, який вона мала б у повній сім`ї (а.с. 1-4).
Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с. 70).
Від відповідача ОСОБА_2 , повідомленого про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення поштою судової повістки, заяв, клопотань та відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. Також суд завчасно (04.12.2026, 25.12.2025) повідомляв Відповідача, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 50, 54). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик Відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 07 листопада 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті у спрощеному позовному провадженні з викликом учасників справи та витребувано у Міністерства оборони України інформацію щодо відповідача (а.с. 31-32).
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 14 січня 2026 року за клопотанням Позивача витребувано у Міністерства оборони України докази по справі (а.с. 58-58 зі звороту).
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини — ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дніпрі, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦС (а.с. 5).
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 27.08.2020 у справі № 199/3696/20 (провадження 2/199/1619/20) позов ОСОБА_1 було задоволено та постановлено стягувати з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі — 3 500,00 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).
Як зазначає Позивач у позовній заяві, протягом останніх чотирьох років Відповідач фактично ухилявся від виконання обов`язку з утримання дитини, у зв`язку з чим з 28 листопада 2024 року Позивачу було призначено тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.
За твердженнями Позивача, їй стало відомо, що Відповідач наразі проходить військову службу у Збройних Силах України.
З метою перевірки вказаних обставин судом було направлено ухвалу Міністерства оборони України з метою витребування необхідної інформації про Відповідача. Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ) від 20.11.2025 за № 116/2/1/107637, надати повну інформацію про проходження служби ОСОБА_2 не представилося можливим у зв`язку з недостатністю данних про останнього.

IV. Норми права, застосовані судом, та мотиви їх застосування. Правовий аналіз суду

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я і матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову.
За правилами, встановленими частинами 1 - 3 статті 181 СК, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Так, згідно приписів частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно правової позиції, висловленої в Постанові ВС від 19 червня 2024 року по справі № 686/22677/23, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладений в Постановах ВС від 14 грудня 2022 року по справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року по справі № 682/2454/22, від 08 січня 2025 року по справі № 567/1462/23.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами, перевіривши доводи позивача та заперечення відповідача, дійшов таких висновків.
Право на звернення з позовом про зміну способу стягнення аліментів (з твердої суми на частку) є фактично правом на зміну розміру аліментів, оскільки ці два способи передбачають різний підхід до обчислення кінцевої суми утримання дитини.
Суд бере до уваги, що з моменту призначення аліментів у 2020 році (3 500 грн) відбулися значні інфляційні процеси, що призвело до знецінення вказаної суми. Дитина подорослішала, що об`єктивно потребує збільшення витрат на її розвиток, навчання та харчування.
Суд враховує, що Відповідач є особою призовного віку (28 років), працездатним, і не надав суду заперечень щодо неможливості отримання доходу. Встановлення аліментів у частці від заробітку є найбільш справедливим механізмом, оскільки у разі працевлаштування або проходження служби розмір аліментів автоматично корелюватиметься з доходами платника.
Суд зазначає, що встановлення способу стягнення у частці від доходу саме по собі не свідчить про автоматичне збільшення розміру аліментів, а є механізмом забезпечення пропорційності участі батька у витратах на дитину відповідно до його фактичних доходів, які можуть змінюватися. Такий підхід відповідає принципу найкращих інтересів дитини та забезпечує баланс прав сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Стягнення 1/4 частини доходу на одну дитину є законодавчо визначеною нормою (ст. 183 СК України) та забезпечує баланс інтересів обох батьків.

V. Розподіл судових витрат
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Оскільки Позивач звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено у повному обсязі, судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок підлягає стягненню з Відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180–183, 191, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 76–81, 89, 141, 263–265, 280–282 ЦПК України, суд —
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , про зміну способу стягнення аліментів — задовольнити повністю.
Змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 27.08.2020 року у справі № 199/3696/20.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову — з 22.10.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя         В.В. Гаркуша