Справа № 950/1509/25
Номер провадження 2/950/71/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А., 
за участю секретаря судового засідання – Радковської О.В.
розглянувши в судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № АВН0СТ1551016723564976550 від 13.08.2024 року відповідачка отримала кредит у розмірі 20 000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 75% щорічно. Згідно з цим договором позичальник зобов`язаний відповідно до графіку щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідачка свої зобов`язання по кредитному договору не виконує, тому представник позивача звернувся до суду та просив стягнути заборгованість по кредиту станом на 26.05.2025 року в сумі 32 173 грн. 88 коп. та судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідачка та її представник у судове засідання теж не з`явилася, представник в наданому суду відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив частково, мотивуючи це тим, що позивачем не надано суду доказів направлення досудової вимоги про дострокове повернення кредитних коштів, що свідчить про порушення банком вимог Закону України «Про споживче кредитування», то заявлені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), строк сплати якої мае настати після 26 травня 2025р. у розмірі 15 598,31грн. не підлягають задоволенню, так як і вимоги щодо сплати пені, які суперечатьнормам Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15 березня 2022р. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З анкети-заяви, паспорта споживчого кредиту, заяви, таблиці, меморіального ордеру (а.с. 5-12), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 13.08.2024 року відповідачка оформила заявку на отримання кредиту та згодилася на умови, запропоновані позивачем.
З розрахунку, виписки (а.с. 12-13), досліджених в судовому засіданні вбачається, що відповідачка за період з 13.08.2024 року по 25.05.2025 року частково погашала наданий їй кредит, проте станом на 26.05.2025 року нарахована банком заборгованість відповідачки за наданим їй кредитом становить 32 173 грн. 88 коп., яка складається з: 20 000 грн. 00 коп. – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 10 826 грн. 75 коп. – загальний залишок заборгованості за процентами та 1347,13 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею.
З паспорта (а.с. 14-15), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що відповідачкою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .
З виписки, листа, витягу, статуту (а.с. 15-21), досліджених в судовому засіданні вбачається, що АТ «Акцент-Банк» 30.10.1992 року внесений до державного реєстру банків та має право здійснювати банківські операції, визначені ч. 1 ст. 47 та п.п. 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і Банківську діяльність».
З платіжної інструкції (а.с. 27), дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що при поданні позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги пов`язані з спорами, що виникають із кредитних договорів і підлягають до задоволення частково, так як в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № АВН0СТ1551016723564976550 від 13.08.2024 року відповідачка отримала кредит у розмірі 20 000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 75% щорічно. 
Згідно цього договору позичальник зобов`язаний відповідно графіку щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, проте не виконує свої обов`язки належним чином і станом на 26.05.2025 року нарахована банком заборгованість відповідачки за наданим їй кредитом становить 32 173 грн. 88 коп., яка складається з: 20 000 грн. 00 коп. – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 10 826 грн. 75 коп. – загальний залишок заборгованості за процентами та 1347,13 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею.
При цьому, позивачем не надано суду доказів направлення відповідачці досудової вимоги про дострокове повернення кредитних коштів.
Вказані обставини були встановлені з пояснень сторін і матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. 
Як зазначає позивач у поданій позовній заяві 13 серпня 2024 р. відповідачка, будучи клієнтом банку уклала кредитний договір АВН0СТ155101723564976550, щодо надання останній кредиту в розмірі 20000,00 грн. строком на 24 місяців (тобто до 12.08.2026 року)
Сторонами погоджено повернення кредиту та сплату процентів шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів (рівними частками у розмірі 1644,09 грн. протягом всього строку дії договору, а останній платіж у розмірі 1643,98грн.), а саме до 12 серпня 2026р. Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача сплата ануїтентних платежів передбачена до 13 числа щомісячно.
Ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 Цивільного кодексу України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України).
Ч.3 ст.1054 Цивільного кодексу України визначені особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
У ч.2 ст.627 Цивільного кодексу України закріплено, що у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
10 червня 2017р. набрав чинності Закон України від 15 листопада 2016р. №1734^Ш «Про споживче кредитування» (далі - Закон № 1734^Ш), який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України «Про захист прав споживачів» від 13 травня 1991р. №1023-ХІІ (далі - Закон №1023-ХІІ) застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону №1734^Ш (ст.11 Закону № 1023-ХІІ у редакції, чинній з 10 червня 2017р.).
Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017р. відбувалося з урахуванням приписів Закону №1023-ХІІ. З 10 червня 2017р. на ці відносини поширюється Закон №1734^Ш, а у частині, що йому не суперечить, - також Закон №1023-ХІІ.
Відповідно до положень ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач не виконав своїх обов`язків, передбачених Законом України «Про споживче кредитування» щодо повідомлення у письмовій формі споживача (відповідача) про наявність заборгованості із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Направлення досудової вимоги боржнику у разі заявлення кредитодавцем вимоги про дострокове повернення коштів у разі неналежного виконання позичальником умов договору про надання споживчого кредиту, передбачено ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування». Умови договору про споживчии кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, е нікчемними (ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»).
Як вбачається з матеріалів справи позивач, звернувшись до суду з позовом 26 травня 2025р. і вимагає повернення тіла кредиту у розмірі 20000,00грн., тобто всю суму, що залишилась для повернення щомісячними платежами до 12 серпня 2026 року.
Оскільки кредитор вимагає від боржника повернення достроково всієї суми кредиту зі сплатою процентів, а доказів направлення досудової вимоги про дострокове повернення кредитних коштів матеріали справи не містять, отже, Банком порушено вимогу Закону України «Про споживче кредитування» щодо направлення досудової вимоги про дострокове повернення кредитних коштів.
А відповідно і заявлені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), строк сплати якої мае настати після 26 травня 2025р. у розмірі 15 598,31грн. = 636,70грн. + 708,99 грн. + 823,60 грн. + 770,35 грн. + 846,67 грн. + 874,77 грн. + 954,26 грн. + 992,90 грн. + 1057,03 грн. + 1175,49 грн. + 1201,21 грн. + 1290,57 грн. + 1362,13 грн. + 1456,36 грн. + 1547,28 грн. е такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15 березня 2022р., яким, зокрема розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" було доповнено пунктом 6-1 такого змісту:"6-1. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".
Пункт 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року.
Також, згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15 березня 2022р. розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час розгляду даної справи положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України є чинними.
А відповідно і заявлені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за пенею у розмірі 1347,13 грн. є такими, що не підлягають задоволенню.
Суд бере до уваги, що згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем було доведено, щовідповідачка не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором № АВН0СТ1551016723564976550 від 13.08.2024 року і станом на 26.05.2025 року їй нарахована банком заборгованість за наданим кредитом в сумі 32 173 грн. 88 коп., яка складається з: 20 000 грн. 00 коп. – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 10 826 грн. 75 коп. – загальний залишок заборгованості за процентами та 1347,13 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею.
В той же час, представником відповідачки в судовому засіданні було доведено, що строк сплати тіла кредит в сумі 15 598,31грн не настав, а від сплати неустойки відповідачка звільнена нормами чинного законодавства України.
Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості по сплаті кредиту частково і стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101723564976550 від 13.08.2024 року у розмірі 15 227 грн. 88 коп. станом на 26.05.2025 року, яка складається з наступного:
-4 401 грн. 13 коп. - залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);
-10 826 грн. 75 коп. залишок заборгованості за процентами.
В задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.
В частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити в силу ст. 141 ЦПК України.
На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 549-552, 1050, 1054 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "А-БАНК" заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101723564976550 від 13.08.2024 року у розмірі 15 227 грн. 88 коп. станом на 26.05.2025 року, яка складається з наступного:
-4 401 грн. 13 коп. - залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);
-10 826 грн. 75 коп. залишок заборгованості за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ “А-БАНК” судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1 146 грн. 33 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Повне рішення складене 10.04.2026 року.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя         Володимир СТЕЦЕНКО