ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року	Львів	Справа № 500/786/25 пров. № А/857/21832/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН" до Тернопільської митниці про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

суддя у І інстанції Мартиць О.І., 
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Тернопіль,
дата складення повного тексту рішення 28 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН" (далі – ТОВ "МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН") звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними і скасувати:
рішення про коригування митної вартості товарів (далі – Рішення) Тернопільської митниці (далі – Митниця) №UA403000/2024/000047/2 від 04.09.2024;
картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі – Картка відмови) Митниці №UA403030/2024/000382.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 у справі №500/786/25, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки той надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують його заявлену митну вартість. Тому оскаржувані Рішення та Картка відмови є необґрунтованими та такими, що не відповідає вимогам митного законодавства.
У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено Митницею, яка просила таке скасувати та відмовити у задоволенні позову ТОВ "МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН".
На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості імпортованого ТОВ "МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН" товару за митною декларацією (далі –МД) ІМ40АА №24UA403030009928U1 було встановлено, що у поданих до митного оформлення документах наявні розбіжності та невідповідності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а також наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів.
Так, відповідно до CMR від 31.07.2024 № 8200 доставка товару здійснюється від порту Constanta (Румунія) до м.Тернопіль Україна. Однак у Специфікації від 15.05.2024 № 202405-013 та графі 20 МД від 21.08.2024 № 24UA403030009928U1 вказано умови поставки DAP, Острів. 
Окрім того, згідно з CMR від 31.07.2024 № 8200 перевезення здійснювалось українським перевізником. У комерційному інвойсі від 30.04.2024 №б/н зазначено FORWARDING LINE LOGISTICS (Експедитор), а згідно з транзитним супровідним документом 24ROCT1900O21579J5 – транспортна компанія TRANSCON LOGISTIC LTD. 
На запит митного органу до митного оформлення декларантом транспортні документи не подано. 
Cертифікат якості TAN-13961-TAN від 02.05.2024 не містить інформацію про рік врожаю тютюну.
Наданий прайс-лист від 07.04.2024 адресовано виключно ТОВ «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН» та вказано інформацію щодо цін товарів виключно на умовах поставки DAP, с. Острів, Тернопільська область, що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців товару, тобто даний документ не є прас-листом для необмеженого кола покупців. 
Окрім того, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи те, що митна вартість згідно з базою даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою.
30.05.2024 Митниця направила декларанту вимогу про надання додаткових документів у відповідності до статті 53 Митного кодексу України (далі – МК). 
Уповноваженою особою декларанта на вимогу Митниці додатково було надано:
прайс-лист від 07.04.2024;
комерційну пропозицію від 20.04.2024;
копію МД країни відправлення №24ROCT1900O21579J5 від 05.08.2024.
Листом від 04.09.2024 декларант повідомив Митницю про те, що не може надати інші додаткові документи. 
Відтак, Митниця за результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товару прийняла Рішення №UA403000/2024/000047/2 від 04.09.2024 та сформувала Картку відмови №UA403030/2024/000382. 
Для визначення митної вартості оцінюваних товарів за резервним методом визначення митної вартості згідно із статтею 64 МК за основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно з МД від 15.01.2024 UA408020/2024/002595 на рівні 7.47 дол. США/кг (товар - 1. Тютюнова неферментована сировина : необроблений тютюн з частково або повністювідділеною середньою жилкою тепловогосушіння, типу VIRGINIA, класу L120F2000, умови поставки FCA). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.
Відтак скаржник вважає оспорювані Рішення та Картку відмови такими, що прийняті у відповідності до вимог митного законодавства та фактичних обставин справи, а висновки суду першої інстанції – помилковими.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Як безспірно встановлено судом першої інстанції, основним видом економічної діяльності ТОВ "МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН" за КВЕД є "12.00 Виробництво тютюнових виробів".
26.12.2023 ТОВ "МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН" (Покупець) та компанія Avrora Trading-FZCO (Продавець) уклали контракт №6-2023 на поставку сировини і матеріалів для виробництва тютюнових виробів, за умовами якого Продавець зобов`язувався передати у власність Покупця сировину та матеріали для виробництва тютюнових виробів (Продукція) на замовлення Покупця, а Покупець – прийняти та оплатити поставлену на умовах контракту Продукцію. Конкретний асортимент Продукції, її кількість і вартість, вказуються у специфікаціях, які після підписання їх Сторонами є невід`ємною частиною контракту. 
Ціна Продукції встановлюється у доларах США чи євро та зазначається в рахунку чи проформі-інвойсі. Оплата продукції здійснюється Покупцем в євро чи доларах США у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця. За домовленістю сторін, спосіб оплати може бути змінено.
Оплата Продукції здійснюється у порядку відстрочення платежів на термін до 365 днів з моменту належного оформлення митної декларації на підставі виставленого Продавцем інвойсу та може бути здійснена будь-яким іншим чином, який передбачений чинним законодавством України та не суперечить законодавству ОАЕ (зарахування зустрічних вимог/переведення боргу тощо). 
Поставка Товару здійснюється на умовах поставки, зазначених у специфікаціях до Контракту (ІНКОТЕРМС 2010).
Відповідно до погодженої Сторонами специфікації №202405-013 від 15.05.2024 до вказаного контракту Продавець зобов`язався поставити Покупцю Товар на умовах поставки DAP, с. Острів, Тернопільська область, Україна.
За наслідками виконання контракту від 26.12.2023 №6-2023 декларант ТОВ "МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН" 21.08.2024 подав Митниці МД №24UA403030009928U1, якою було заявлено до митного оформлення товар "Тютюнова сировина. Тютюн з частково або повністю видаленою середньою жилкою, теплового сушіння.: необроблений FCV тютюн стріпсований CXML1 у вигляді окремих листових пластин без середньої жилки від світло-жовтого до світло-кричневого кольору - загальною вагою нетто 18660 311 мішків. Торгова марка: Нема даних; Виробник: MAGEFA GROWERS LIMITED; Країна виробництва TZ;" за основним методом визначення митної вартості товару.
Для підтвердження заявленої митної вартості та обраного методу її визначення до МД були подані такі документи:
сертифікат якості № TAN-13961-ТА від 02.05.2024;
пакувальний лист № б/н від 15.05.2024;
рахунок-фактуру (інвойс) №202405-013 від 15.05.2024;
рахунок-фактуру (інвойс) №б/н від 15.05.2024;
коносамент №238571837 від 05.07.2024;
автотранспортну накладну №8200 від 31.07.2024;
фітосанітарний сертифікат №TZ/РС00200481 від 16.05.2024;
сертифікат про походження товару №49558 від 17.05.2024;
акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) № UA408050/24/3054 від 02.08.2024;
контракт №6-2023 від 26.12.2023;
доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікація №202405-013 від 15.05.2024;
договір про надання послуг митного брокера №29042024 від 29.04.2024;
ліцензію на право виробництва тютюнових виробів №990111202000007 від 26.10.2023;
інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №11734438 від 05.08.2024;
гарантійний лист №03-04/205 від 25.07.2024;
сертифікат фумігації №РС/F/WIST від 02.05.2024;
єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів №1273/7.25-28-01-02/24 від 08.08.2024.
За наслідками опрацювання поданих декларантом документів митний орган відповідно до приписів частини 2 статті 53 МК направив вимогу на надання додаткових документів, а саме:
якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи;
страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі відсутності зазначених документів відповідно до частини 3 статті 53 МК відповідач просив надати (за наявності) такі додаткові документи:
копію митної декларації країни відправлення;
висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. 
У відповідь на вимогу Митниці декларант додатково надіслав такі документи: прайс-лист від 07.04.2024; комерційну пропозицію від 20.04.2024; копію МД країни відправлення №24ROCT1900O21579J5 від 05.08.2024 та листом від 04.09.2024 повідомив про відсутність можливості подати інші додаткові документи.
Відтак, за результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості та у зв`язку із відсутністю прийнятної для застосування інформації Митниця прийняла Рішення №UA403000/2024/000047/2 від 04.09.2024, яким митна вартість імпортованого позивачем товару була визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно із статтею 64 МК. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно з митним оформленням, яке здійснено за МД від 15.01.2024 UA408020/2024/002595 на рівні 7.47 доларів США/кг. (товар - 1. Тютюнова неферментована сировина : необроблений тютюн з частково або повністювідділеною середньою жилкою тепловогосушіння, типу VIRGINIA, класу L120F2000, умови поставки FCA). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось. 
У зв`язку із прийняттям вказаного Рішення №UA403030/2024/000047/2 від 04.09.2024 митний орган сформував Картку відмови №UA403030/2024/000382.
ТОВ "МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН" з метою випуску товару у вільний обіг скористалося правом, визначеним частиною 7 статті 55 МК, подавши митному органу нову митну декларацію та сплативши суму митних платежів згідно з відкоригованою митною вартістю імпортованого товару.
Попри те, ТОВ «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН» не погодилося із вказаними Карткою відмови та Рішенням Митниці і за захистом своїх прав звернулося до адміністративного суду із позовом, що розглядається. 
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із положеннями пункту 24 частини 1 статті 4 МК митний контроль – це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до приписів статей 49, 50 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно із частинами 4, 5 статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Частиною 3 статті 318 МК встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Як визначено у статті 50 МК, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною 1 статті 51, частиною 1 та 2 статті 52 МК передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно із частинами 1 та 2 статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, що встановлені частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, які як: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Приписами частин 1 та 2 статті 54 МК передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини 5 вказаної статті МК органу доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Згідно із частиною 4 статті 53 МК у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 МК). 
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК).
Відповідно до частини 1 статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Приписами статті 57 МК передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Окрім того, відповідно до частини 6 статті 53 МК декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про те, що сумніви Митниці у правильному визначенні декларантом митної вартості імпортованого ним товару були необґрунтовані, що призвело до ухвалення протиправних Картки відмови та Рішення, що оспорюються.
При оцінці доводів Митниці про те, що подані декларантом до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, а також містили розбіжності, що викликало необхідність у витребуванні у декларанта додаткових документі та коригування заявленої митної вартості, апеляційний суд зазначає таке.
Оцінюючи доводи митного органу у частині неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості товару за першим (основним) методом, суд першої інстанції слушно зауважив, що за умовами контракту від 26.12.2023 №6-2023 конкретний асортимент продукції, її кількість і вартість вказуються у специфікаціях, які є невід`ємною його частиною. 
На виконання приписів пунктів 2 та 3 частини 2 статті 53 МК декларантом позивача було надано митному органу специфікацію №202405-013 від 15.05.2025 та рахунок №202405-013 від 15.05.2024, що відображено у графі 44 МД №24UA403030009928Ul. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що рахунок №202405-013 від 15.05.2024 було подано відповідно до оформленої сторонами контракту специфікації №202405-013 від 15.05.2025, що спростовує сумніви контролюючого органу у цій частині.
При досліджені поданого позивачем комерційного інвойсу від 30.04.2024 за №IVTF.2024/04/002 суд першої інстанції доречно зауважив, що у виставленому Avrora Trading - FZCO 15.05.2024 рахунку №202405-013 чітко зазначено, що Magefa Growers Limited є вантажовідправником, який відповідно до МД №24UA403030009928U1 від 21.08.2024 є виробником імпортованого товару. При цьому у вказаному інвойсі вантажоодержувачем вказано ТОВ "МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАКО ЮКРЕН". 
Щодо зауважень митного органу у частині умов поставки товару, слід погодитися із судом першої інстанції у тому, що у виставленому Avrora Trading - FZCO рахунку №202405-005 від 07.05.2024 чітко зазначено, що продавцем є Avrora Trading - FZCO, покупцем - ТОВ "МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАКО ЮКРЕН", вантажовідправником – Global Tobacco Ltd, що не суперечить чинному законодавству України та дає можливість відслідкувати походження та перевезення товару позивача.
При цьому за умовами вказаної специфікації поставка товару здійснюється на умовах DAP, с. Острів, Тернопільська область, Україна (ІНКОТЕРМС 2010). Аналогічна інформація міститься у CMR від 07.05.2024. На умовах DAP погоджене місце продавець зобов`язаний забезпечити перевезення товару до погодженого сторонами місця, не розвантажуючи товар з транспортного засобу у такому місці (як за термінами DAF, DES та DDU Інкотермс 2000). Продавець не має зобов`язань щодо укладання договору страхування. Обов`язку щодо страхування товару зазначені умови поставки не містять.
Таким чином у позивача на виникало обов`язку нести транспортні витрати до кордону України, що могло вплинути на митну вартість імпортованого товару.
Водночас суд першої інстанції слушно зауважив, що виходячи із приписів частин 1, 2 статті 53 МК сертифікат якості не віднесено до документів, якими підтверджується митна вартість товару, а отже зауваження Митниці у частині відсутності у такому документі року виготовлення урожаю тютюну не впливають на можливість визнання задекларованої позивачем митної вартості.
При цьому у сертифікаті якості продавця GLOBAL TOBACCO LTD чітко зазначено, що такий виданий за інвойсом №1000000418 від 29.04.2024.
Окрім того, апеляційний суд враховує висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, відповідно до якого за сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. 
З урахуванням наведеного, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції мав належні фактичні та правові підстави для висновку про те, що митний орган не встановив таких розбіжностей, які дійсно мали вплив на правильність визначення декларантом митної вартості, а також ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).
Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративний суд, керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20.09.2012, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97) Європейський суду з прав людини визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».
Хоча ця справа стосується податкового спору, на переконання апеляційного суду, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.
Таким чином, на думку апеляційного суду, слід вважати вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості імпортованого товару за першим методом, що була підтверджена необхідними документами, а отже про відсутність належних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості оспорюваним Рішенням.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі №500/786/25 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар