Справа № 522/28023/25
1-кп/522/2308/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 , 
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 12025163520000682 від 14.11.2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Атамань, Генічеського району, Херсонської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого: 
- 09.06.2005 Красноперекопським міськрайонним судом АР Крим за ч.2 ст. 186, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 27.01.2011 Київським районним судом м. Сімферополя за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 304, 70 КК до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 14.07.2015 Заводским районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 10.08.2015 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 27.05.2021 Заводским районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 23.09.2025 Казанківським районний суд Миколаївської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 2 днів позбавлення волі
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, 
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним 

1. 14.11.2025 у період часу з 13 год. 20 хв. по 13 год. 30 хв. ОСОБА_5 , маючи судимість за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, проходив біля будинку № 67 по вул. Преображенській в м. Одесі, де перебував раніше йому незнайомий ОСОБА_6 .
2. Помітивши у ОСОБА_7 чорну сумку з особистими речами, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення вищевказаної сумки, що належала ОСОБА_7 .
3. Діючи умисно з вказаною метою з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи відкрито, підійшов до ОСОБА_7 та раптово для потерпілого, шляхом ривку вирвав з його рук належну йому сумку чорного кольору, яка матеріальної цінності для власника не становить, в якій знаходився мобільний телефон марки «motorola» моделі «g05» в корпусі блакитного кольору, об?ємом пам?яті 256GB, з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , CE P/N: НОМЕР_3 , з сім- картою мобільного оператора "Лайфсел" з номером НОМЕР_4 , вартістю 3909,83 грн., який перебував в силіконовому прозорому чохлі, який матеріальної цінності для власника не становить; грошові кошти в розмірі 500 грн, а саме: купюри номіналом по 200 грн. - 2 шт. та по 100 грн. - 1 шт.; паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_7 , водійське посвідчення, реєстраційний номер облікової картки платника податків на ім?я ОСОБА_7 та ключі від квартири, які не становлять матеріальної цінності для власника.
4. Відкрито заволодівши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, термін дії якого продовжено, ОСОБА_5 разом з викраденим майном утік з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, та спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 4409,83 грн.
ІІ. Позиція обвинуваченого

5. Обвинувачений ОСОБА_5 допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому та зміненому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що дійсно вчинив інкриміноване йому діяння. 

ІІІ. Позиція потерпілого

6. Потерпілий ОСОБА_7 , який був допитаний в судовому засіданні повідомив, що був пограбований обвинуваченим внаслідок чого втратив телефон, водійське посвідчення, гроші, сумку та інші речі. Тілесних ушкоджень при грабежі не отримав. Зміг повернути у подальшому лише телефон. При призначенні покарання просить врахувати думку прокурора з цього приводу.

ІV. Оцінка суду

7. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
8. Враховуючи показання обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.
9. Вина ОСОБА_5 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання

10. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до статті 66 КК України є щире каяття.
11. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 відповідно до статті 67 КК України є рецедив злочинів.
12. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:
- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином;
- враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення);
- особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;
- наявність обставини, яка пом`якшує покарання та наявність обставини, що обтяжує таке;
- те, що завдана матеріальна шкода в повному обсязі відшкодована не була;
- те, що він вчинив кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.09.2025.
13. За таких обставин Суд доходить висновку, що відсутні підстави для обрання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, але обираючи таке, є всі підстави обрати його не в межах максимальної санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
14. Визначаючи покарання, яке має понести винний ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, Суд враховує наявність встановлених у цій справі обставини, що пом`якшує покарання винного. Відтак, суд дійшов висновку про призначення винному покарання в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років.
15. Суд вважає, що саме таке покарання є пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, у цьому випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_5 саме такого виду покарання.
16. Остаточне покарання за цим вироком Суд визначає згідно з вимогами ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, а саме: вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.09.2025 та цього вироку.
17. Зокрема, суд враховує, що відповідно до вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.09.2025 ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 2 дні.
18. Також на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України, Суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період часу з 15.11.2025 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

VI. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

19. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.05.2026 обраний ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2026.
20. Відповідно до ст. 374 КПК України суд, при ухваленні вироку приймає, серед іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
21. У пунктах 46, 47 рішення у справі «Руслан Яковенко проти України», заява № 5425/11, рішення від 04 червня 2015 року, ЄСПЛ чітко розмежував підстави обмеження гарантій, встановлених ст. 5 Конвенції.
22. Суд зазначив, що попереднє ув`язнення в розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.
23. Також Суд вказав, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити. У зв`язку з цим, Суд дійшов висновку, що словосполучення «після засудження» не може тлумачитися як таке, що обмежується вироком, який набрав законної сили, оскільки це виключатиме випадки затримання під час судового засідання осіб, яких за результатами судового розгляду було засуджено і які на такий судовий розгляд з`явилися, ще будучи вільними, незалежно від доступних їм засобів юридичного захисту (див. рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany), від 27 червня 1968 року, С. 23, п. 9, Series А № 7).
24. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність залишити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у формі тримання під вартою без змін до набрання вироком законної сили.
Із цих підстав,
керуючись статтями 349, 368, 370-371, 373-374, 376, Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
2. На підставі ст. 71 КК України, призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання визначеного за цим вироком у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років невідбуту частину покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.09.2025 та остаточно визначити покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді 7 (семи) років 1 (одного) дня позбавлення волі.
3. Початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили. 
4. На підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період часу з 15.11.2025 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
5. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», обраний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
6. Мобільний телефон торгової марки: «motorola» моделі «g05» в корпусі блакитного кольору, об?ємом пам?яті 256GB, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_5 , серійний номер якого НОМЕР_6 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілому - залишити ОСОБА_7 . 
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1