Справа № 460/1828/19 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П. 
Провадження № 22-ц/811/3007/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Мікуш Ю.Р., Шандри М.М.
секретаря: Заяць Я.І.
без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської областівід 06 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Скобало Р.В., орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання договору дарування будинку,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа – приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Скобало Р.В., орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання договору дарування будинку.
Позов мотивувала тим, що 22 січня 2009 року між нею та ОСОБА_4 укладено договір дарування будинку, посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Завадцькою Р.В., зареєстрований в реєстрі за №156, за умовами якого вона передала у власність відповідачки житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 80.0 кв.м.
Умовами договору передбачено, що дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровувана умисно вчинить злочин проти життя, здоров`я, власності дарувальника, її батьків, чоловіка, дітей.
Після дарування будинку між нею та ОСОБА_1 почали виникати конфлікти, під час яких відповідачка неодноразово умисно заподіювала їй тілесні ушкодження, що ставало причиною її неодноразових звернень до правоохоронних органів із заявами про вчинення щодо неї неправомірних дій, за результатами яких реєструвалися кримінальні провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
З наведених підстав просила:
-розірвати договір дарування від 22 січня 2009 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Яворівського нотаріального округу Завадцькою Р.В., зареєстрований в реєстрі за № 156;
-скасувати реєстрацію права власності та скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 11785346, номер запису 47 в книзі № 1, проведений 12 лютого 2009 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»;
-відновити за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . 
Рішенням Яворівського районного суду Львівської областівід 06 серпня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Скобало Р.В., орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання договору дарування будинку задоволено.
Розірвано договір дарування будинку від 22 січня 2009 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Завадцькою Р.В., зареєстрований в реєстрі за №156 та в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 12 лютого 2009 року, витяг № 21851146, реєстраційний номер: 11785346.
Скасовано реєстрацію права власності на запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно, а саме, житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 11785346, номер запису 47 в книзі № 1, який проведений 12 лютого 2009 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в розмірі 768.40 грн.
Рішення Яворівського районного суду Львівської областівід 06 серпня 2025 року оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що після укладення договору дарування від 22 січня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 156, житловий будинок АДРЕСА_1 зазнав суттєвих змін та покращень загальною вартістю 2 828 667.00 грн, в результаті чого площа будинку збільшилася з 80.0 кв.м. до 168.8 кв.м.
У всьому будинку старі дерев`яні вікна замінено на нові металопластикові, замінено систему індивідуального опалення будинку, змінено крівлі будинку, оновлено систему зливу дощової води, встановлені снігові тримачі, проведено ремонт будинку із застосуванням сучасних матеріалів, добудовано мансарду, тамбур, гараж та паливну, в якій влаштовано твердопаливний котел.
ОСОБА_1 витратила чимало коштів на покращення даного будинку, тому у разі повернення даного будинку, позивачка зобов`язана відшкодувати ці витрати.
Розірвати договір дарування можливо лише у випадку, коли дарунок існує, однак спірний будинок після реконструкції піддався змінам, його не існує в тій формі, в якій він був переданий в дар, тому його неможливо повернути в натурі, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Укладення договору дарування було добровільним волевиявленням позивачки, яка розуміла наслідки вчинюваних нею дій. 
Звертаючись з позовними вимогами, позивачка пропустила спеціальний строк тривалістю один рік, який встановлений з метою реалізації права дарувальника щодо розірвання договору 
Позивач обрала неефективний спосіб захисту, оскільки задоволення позову про визнання недійсним договору дарування, на підставі якого право власності на спірну квартиру перейшло до ОСОБА_1 , не призведе до поновлення майнових прав позивача.
Просить рішення Яворівського районного суду Львівської областівід 06 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої просив поставити питання: чи відповідає будинок АДРЕСА_1 із господарськими спорудами технічному паспорту станом на 06 липня 1987 року?; наскільки будинок АДРЕСА_1 відрізняється від будинку із господарськими спорудами станом на 06 липня 1987 року та які зміни відбулися?
Оскільки в матеріалах справи наявні висновки експерта з питань, які вказані в клопотанні про призначення судової будівельно-технічної експертизи, а апелянтом не наведено доводів їх необґрунтованості, які б викликали сумніви щодо їх правильності колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи не підлягає до задоволення. 
Учасники справа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідками про доставку в електронному вигляді судових повісток-повідомлень до їхніх електронних кабінетів (т. а.с. 49, 51, 53, 57, 61).
05 лютого 2026 року представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи перебуванням у відрядженні, однак не надав доказів на підтвердження зазначених обставин, відтак колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення. 
В судове засідання сторони не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи предмет спору, складність справи, а також необхідність дотримання розумних строків розгляду справи колегія суддів ухвалила проводити розгляд справи без участі сторін.
Згідно з ч. 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення – 23 лютого 2026 року.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що вчинення відповідачкою відносно позивачки умисного злочину, що полягав у спричиненні легких тілесних ушкоджень, є підставою для розірвання укладеного між сторонами договору дарування будинку, а також скасування реєстрації права власності та запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за відповідачкою права власності на спірний будинок. 
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з наступних мотивів.
Судом встановлено, що 22 січня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено договір дарування будинку, посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Завадцькою Р.В., зареєстрований в реєстрі за № 156, за умовами якого ОСОБА_3 передала безоплатно у власність ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 80.0 кв.м., житловою площею 52,6 кв.м., що складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, до будинку А-1 відносяться такі господарські будівлі та споруди: А’-1 - прибудова; Б-літня кухня; 1- хвіртка; К-колодязь; 2-огорожа; 3-огорожа; 4-хвіртка; 5-хвіртка; 6-огорожа; 7- хвіртка; 8-огорожа; 9-хвіртка; І-замощення.
В пункті 4 договору дарування будинку від 22 січня 2009 року передбачено, що сторони оцінюють дар в сумі 182608.00 грн.
Відповідно до п. 9 договору дарування будинку від 22 січня 2009 року дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровувана умисно вчинить злочин проти життя, здоров`я, власності дарувальника батьків,дружини,(чоловіка) або дітей. У разі розірвання договору дарування обдарована зобов`язується повернути дарунок в натурі.
Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21851146 від 12 лютого 2009 року підтверджується, що 12 лютого 2009 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору дарування № 156 від 22 січня 2009 року.
27 липня 2013 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини – ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.
Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим Рясне-Руською сільською радою Яворівського району Львівської області, підтверджується, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, підтверджується, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Згідно з відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількіст зареєстрованих осіб № 135374 від 26 вересня 2023 року в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами тривалий час існують неприязні відносини, в результаті чого виникають конфлікти, що підтверджується неодноразовими зверненнями позивачки до правоохоронних органів щодо вчинення насильницьких дій відповідачкою та завдання їй тілесних ушкоджень.
Постановою слідчого Яворівського відділу поліції ГУНП у Львівській області від 26 грудня 2017 року закрито кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017140350001437 від 20 листопада 2017 року, закрито на підставі п. 2 ч. 1 с. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення
Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 28 липня 2021 року, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 липня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. На підставі ст.ст. 49, 74 КК України ОСОБА_1 звільнено від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Звертаючись з позовними вимогами, ОСОБА_3 обґрунтовувала наявність підстав для розірвання договору дарування будинку від 22 січня 2009 року вчиненням злочину відносно неї відповідачкою.
Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 727 ЦК України передбачено, що дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров`я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред`явлення вимоги дарунок є збереженим. У разі розірвання договору дарування обдаровуваний зобов`язаний повернути дарунок у натурі.
Розірвання договору є правовою підставою припинення права власності на подаровану річ у обдаровуваного. Обдаровуваний зобов`язується повернути річ дарувальнику в натурі з урахуванням можливого нормального зносу на час перебування у обдаровуваного та у тому вигляді, в якому вона існувала на момент розірвання договору. Право дарувальника на розірвання договору дарування є строковим, адже воно існує доти, поки існує річ, яка є предметом договору
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 464/1509/17.
При цьому для того, щоб можливо було розірвати договір дарування на підставі ст.727 ЦК України, на момент пред`явлення дарувальником вимоги про розірвання договору дарування, обдаровуваний повинен бути власником майна (дарунка).
Розірвати договір дарування дарувальник вправі лише за умови наявності дарунка у натурі, тобто коли дарунок на момент пред`явлення вимоги є збереженим.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 464/1509/17.
Системний аналіз указаних вище вимог закону та усталеної практики Верховного Суду свідчить про те, що для розірвання договору дарування з підстав передбачених ст.727 ЦК України, обов`язковою умовою є наявність такого, що набрав законної сили вирок суду, щодо особи обдарованого, яка вчинила злочин оскільки, в даному випадку, право на розірвання договору, виникає саме з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду.
У такому випадку, дарувальник вправі вимагати розірвання договору дарування та повернення дарунка або відшкодування його вартості.
При цьому на час пред`явлення позову такий дарунок має бути наявний у натурі та бути збереженим.
Розірвання договору є правовою підставою припинення права власності на подаровану річ у обдаровуваного. Обдаровуваний зобов`язується повернути річ дарувальнику в натурі з урахуванням можливого нормального зносу на час перебування у обдаровуваного та у тому вигляді, в якому вона існувала на момент розірвання договору.
Згідно з технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1 від 01 серпня 2022 року, виготовленим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на замовлення ОСОБА_1 , загальна площа будинку становить 168.8 кв.м., з яких житлова площа – 52.6 кв.м., допоміжна (підсобна) 113.7 кв.м., літніх неопалювальних приміщень – 2.5 кв.м. 
Житловий будинок складається з наступних приміщень: 1-й поверх, І тамбур площею 2,5 кв.м.,1-1 коридор площею 470 кв.м., 1-2 коридору площею 5,50 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 11,70 кв.м., 1-4 житлова кімната площею 16,60 кв.м., 1-5 житлова кімната площею 16,40 кв.м., 1-6 житлова кімната площею 7,90 кв.м., 1-7 ванна площею 5,0 кв.м., 1-8 -кухня площею 12,2 кв.м., площа першого поверху будинку складає- 83,2 кв.м. Мансарда 1-9-приміщення площею 24,0 кв.м., 1-9 приміщення площею 61,6 кв.м. Всього площа мансарди складає -85,6 кв.м. 
Крім того, на земельній ділянці розташовані господарські будівлі та споруди, що є складовою будинковолодіння: «А-1» - житловий будинок 1961 року побудови, «А-1»-прибудова, 1985 року побудови, «а-1»-тамбур 2013 року побудови, «МС»-мансарда, 2013 року побудови, «Б» - літня кухня, 1967 року побудови, «Пг/Б»-погріб 1967 року побудови, «В» - паливна, 2013 року побудови, «Г,Е» - гаражі, 2013 року побудови, «Д»- вбиральня, 2013 року побудови, №1, №4, №5, №7, №10-хвіртки металеві, №11, №12-ворота металеві, №13, №16, №18 - огорожа, металева сітка, №13, №16-без фундаменту, «К»-колодязь, бетонні кільця, І-замощення бетонне (т. 2 а.с. 5-7).
Згідно з висновком експерта №725-Е, складеним 24 серпня 2023 року Науково-дослідним інститутом судових експертиз за результатами проведення будівельно-технічного дослідження на замовлення ОСОБА_1 , вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 до проведення поліпшень становила 2 011 200 грн., а після проведених поліпшень 4 839 867 грн (т. 2 а.с. 55-72).
Згідно з висновком експерта № 20/11, складеним 22 грудня 2025 року судовим експертом Галаєм О.Р. за результатами проведення будівельно-технічної експертизи на замовлення ОСОБА_1 , об`ємно-планувальні рішення будинку АДРЕСА_1 , які зазначені у техпаспорті від 01 серпня 2022 року не відповідають об`ємно-планувальним рішенням будинку станом на 2009 рік, зазначеним у технічній документації від 06 липня 1987 року.
Невідповідність полягає у тому, що відповідно до даних технічного паспорта за 2022 рік у будинку АДРЕСА_1 у 2013 році проведено реконструкцію, внаслідок якої змінено його наступні конструктивні характеристики: добудовано мансардний поверх, (мансарду); добудовано тамбур з металопластикових конструкцій на місці ганку; внаслідок реконструкції збільшено площу будинку з 80 кв.м. до 168.8 кв.м.
Суттєве збільшення розмірів будинку відповідчакою, зокрема проведення реконструкції та добудови, безспірно свідчить про те, що спірне нерухоме майно не збереглося в початковому стані, в якому існувало на момент укладення договору дарування № 156 від 22 січня 2009 року.
Зазначені обставини не враховані судом першої інстанції, який помилково вважав сам факт наявності обвинувального вироку суду щодо відповідачки достатньою умовою для розірвання договору дарування будинку з підстав, передбачених статтею 727 ЦК України. 
Оскільки однією з передбачених статтею 727 ЦК України умов розірвання договору є збереження дарунка в натурі, істотна зміна площі та параметрів будинку унеможливлює повернення того самого об`єкта, що був предметом договору дарування, який позивачка просить розірвати.
Враховуючи те, що будинок АДРЕСА_1 не збережено в тому виді, в якому він передавався за договором дарування № 156 від 22 січня 2009 року, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа – приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Скобало Р.В., орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про розірвання договору дарування будинку, не підлягають до задоволення. 
Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку з тим, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1152.60 грн судових витрат.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – задовольнити.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 06 серпня 2025 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Скобало Р.В., орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання договору дарування будинку – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1152 (одну тисячу сто п`ятдесят два) гривень 60 копійок судових витрат.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 23 лютого 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Шандра М.М.