ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м.Черкаси Справа № 925/518/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд", м.Львів, вул.Стрийська,86В, кв.1
до Комунального підприємства "Аеропорт Черкаси Черкаської обласної ради", м.Черкаси, вул.Смілянська,168
про стягнення 1854680,39 грн заборгованості по спожитій електроенергії за договорами постачання, 
без участі повноважних представників сторін.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Комунального підприємства "Аеропорт Черкаси Черкаської обласної ради" з вимогами про стягнення 1854680,39 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 24.12.2024 №12/2024 за період з листопада 2024 року до лютого 2025 року, та відшкодування судових витрат.
Ухвалами суду (суддя Довгань К.І.): від 12.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено її для розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання 19.06.2025; від 19.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 02.09.2025.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025, здійсненого у зв`язку із припиненням повноважень судді Довганя К.І., справу №925/1598/24 передано для розгляду головуючому судді Г.М.Скибі.
Ухвалами суду: від 11.09.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Г.М.Скибою, проведення підготовчого засідання призначено на 20.10.2025, зобов`язано відповідача до дня підготовчого засідання подати суду відзив на позов та (за наявності заперечень) контррозрахунок стягуваної позивачем суми; від 20.10.2025 проведення підготовчого засідання відкладено на 11.11.2025; від 11.11.2025 проведення підготовчого засідання відкладено на 24.11.2025; від 24.11.2025 клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання задоволено та проведення підготовчого засідання відкладено на 02.12.2025; від 02.12.2025 проведення підготовчого засідання призначено на 12.12.2025; від 12.12.2025 проведення підготовчого засідання призначено на 15.01.2026
22.12.2025 за вх.суду №19026/25 від позивача надійшло пояснення по справі від 12.12.2025 №12/12-01 з додатками - копіями рахунків-фактур.
22.12.2025 за вх.суду №19028/25 від позивача надійшов лист від 12.12.2025 №12/12-02 про участь його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції, який було задоволено в ухвалі суду.
Підготовче провадження закрито і призначено справу у судовий розгляд на 16.02.2026.
В судовому засіданні 16.02.2026:
представник позивача заявила про подання у справу всіх документів на обґрунтування своїх вимог, інші документи відсутні, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити в повному обсязі; 
представник відповідача вказав про надання в справу всіх доказів на обґрунтування заперечень проти позову, подано письмовий відзив на позов, вважає позов необґрунтованим, не підтвердженим доказами та просить суд відмовити у його задоволенні. 
За результатами судового розгляду 02.03.2026 судом приєднано до справи вступну та резолютивну частину судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 233, 240 ГПК України – без їх проголошення.
Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини: 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" є ліцензованою організацією та оптовим постачальником на ринку електроенергії в Україні (а.с. 34, 36). У спірних відносинах у справі товариство виступає як постачальник, кредитор, позивач, стягувач.
Комунальне підприємство "Аеропорт Черкаси Черкаської обласної ради" є кінцевим непобутовим споживачем електроенергії (а.с. 75-76), у спірних відносинах виступає як споживач, платник, боржник, відповідач. 
А. Між позивачем та відповідачем 29.11.2024 укладено договір №11/2024 на постачання електроенергії споживачу (а.с. 110-120). 
Предметом договору є продаж позивачем (постачальником) електроенергії відповідачеві (споживачеві) для забезпечення потреб електроустановок споживача та прийняття оплати; споживач оплачує вартість використаної енергії постачальнику та вчиняє інші платежі згідно з умовами договору. 
Класифікатор закупівель ДК 021:2015 – 09310000-5 "Електрична енергія".
Строк постачання електроенергії - з 01 по 31 грудня 2024 – п. 3.1. договору. 
Загальна ціна договору – 402231,84 грн (з ПДВ). Оплата проводиться за рахунок бюджетного фінансування (бюджетних зобов`язань) платника – розділ 5 договору. 
Ціна електричної енергії зазначається постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за договором та Актах купівлі-продажу електричної енергії та приймання-передачі послуг. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць - п.п. 5.5. – 5.6. договору. 
Б. Між позивачем та відповідачем 24.12.2024 укладено договір №12/2024 про постачання електроенергії споживачу (а.с. 6-15, з невід`ємними додатками). 
Предметом договору є продаж позивачем (постачальником) електроенергії відповідачеві (споживачеві) для забезпечення потреб електроустановок споживача та прийняття оплати; споживач оплачує вартість використаної енергії постачальнику та вчиняє інші платежі згідно з умовами договору. 
Класифікатор закупівель ДК 021:2015 – 09310000-5 "Електрична енергія".
Строк постачання електроенергії - з 01 по 31 грудня 2024 – п. 3.1. договору. 
Загальна ціна договору – 1671790,37 грн (з ПДВ). Оплата проводиться за рахунок бюджетного фінансування (бюджетних зобов`язань) платника – розділ 5 договору. 
Ціна електричної енергії зазначається постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за договором та Актах купівлі-продажу електричної енергії та приймання-передачі послуг. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць - п.п. 5.5. – 5.6. договору. 
27.12.2024 між сторонами укладена додаткова угода №1 щодо зменшення суми договору на 424091,27 (з ПДВ) та зменшенні загальної суми договору до 1247699,10 грн (з ПДВ). Решта умов договору – без змін (а.с. 16-17). 
30.12.2024 між сторонами була укладена додаткова угода №2 щодо продовження строку виконання зобов`язання, продовження процедури закупівель на початок наступного року в обсязі не більше 20% ціни договору, а саме 249534,83 грн (з ПДВ). Решта умов договору – без змін (а.с. 18).
31.01.2025 між сторонами була укладена додаткова угода №3 щодо зміни вартості одиниці об`єму електроенергії до 8,506192 грн/кВт енергії (з ПДВ). Решта умов договору – без змін (а.с. 19-20).

Постачання електроенергії здійснено споживачеві в період листопад 2024 – лютий 2025 – на загальну суму 3008999,31 грн, що підтверджено: 
Актом приймання-передачі електричної енергії №РН0006291 за листопад 2024 на суму 398883,17 грн (з ПДВ) (а.с. 21), рахунок-фактура №СФ-00006291 (а.с. 159 зворот, 181); 
Актом приймання-передачі електричної енергії №РН0006272 за грудень 2024 на суму 799471,24 грн (з ПДВ) (а.с. 23), рахунок-фактура №СФ-0006272 (а.с. 157, 176);
Актом приймання-передачі електричної енергії №РН0000488 за січень 2025 на суму 35964,51 грн (з ПДВ) (а.с. 25) , рахунок-фактура №СФ-0000488 (а.с. 157 зворот, 177); 
Актом приймання-передачі електричної енергії №РН0000491 за січень 2025 на суму 1389153,73 грн (з ПДВ) (а.с. 26), рахунок-фактура №СФ-0000491 (а.с. 158, 178); 
Актом приймання-передачі електричної енергії №РН0000964 за лютий 2025 на суму 465526,66 грн (з ПДВ) (а.с. 28), рахунок-фактура №СФ-0000964 (а.с. 158 зворот, 179); 
За поставлену та спожиту активну електроенергію відповідач розрахувався частково в сумі 1649930,94 грн (а.с. 126-127), що враховано в розрахунках позивачем при зверненні з позовом. Заборгованість складає 1854680,39 грн, що є предметом спору. 
26.03.2025 позивачем направлена вимога відповідачеві про оплату спожитої електроенергії в розмірі 1854680,39 грн (а.с. 31-32). Вимога відповідачем залишена без реагування та задоволення. 
Ухилення відповідача від проведення розрахунку стало підставою звернення позивача в Господарський суд Черкаської області за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості. Представник позивача позовні вимоги підтримав. 
Відповідач вимоги заперечує - з мотивів отримання та споживання електроенергії на позадоговірних умовах. Не вбачає підстав для оплати електроенергії на умовах договорів постачання електроенергії. Щодо об`ємів поставленої та спожитої електричної енергії заперечень та спору немає. Подано письмовий відзив на позов – вх.суду №16680/25 від 10.11.2025 (а.с. 130).
Інших доказів не подано. 
Оцінюючи пояснення учасників та докази сторін у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі. 
Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Сторони за договором є суб`єктами господарювання на ринку постачання та споживання електричної енергії та супутніх послуг, самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ – положення ст.93 Цивільного кодексу України.
Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про стягнення з відповідача 1854680,39 грн основної заборгованості за поставлену відповідно до умов договорів поставки електроенергії №11/2024 від 29.11.2024 та №12/2024 від 24.12.2024 (як різновид товару). На суму заборгованості не нараховувались обтяження та санкції. 
Відповідно до положень ст.ст.6, 11, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах письмових двосторонніх строкових консенсуальних оплатних договорів поставки електроенергії споживачу від 29.11.2024 №11/2024 та від 24.12.2024 №12/2024; договори не заперечені сторонами, не визнані судом недійсними, не розірвані сторонами та є дійсними на момент спірних правовідносин. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 Цивільного кодексу України). 
Договори відповідають положенням глави 54 Цивільного кодексу України – поставка товару (електроенергії) - як різновид відносин "купівлі-продажу".
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (чинний на момент спірних відносин).
Відповідно до Цивільного кодексу України:
п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;
ч.1, 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;
ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;
ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;
ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;
ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;
ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);
ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; 
ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами;
ч.1, 2 ст.712. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін;
ч.1 ст.655. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму;
ч.1 ст.663. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу;
ч.1 ст.692. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договорів постачання електроенергії від 29.11.2024 №11/2024 та від 24.12.2024 №12/2024 здійснено поставку відповідачу товару (електроенергії) в період листопад 2024 – лютий 2025 – на загальну суму 3008999,31 грн, окремими партіями з видачею відповідних рахунків на оплату, що підтверджується:
Актом приймання-передачі електричної енергії №РН0006291 за листопад 2024 на суму 398883,17 грн (з ПДВ) (а.с. 21), рахунок-фактура №СФ-00006291 (а.с. 159 зворот, 181); 
Актом приймання-передачі електричної енергії №РН0006272 за грудень 2024 на суму 799471,24 грн (з ПДВ) (а.с. 23), рахунок-фактура №СФ-0006272 (а.с. 157, 176);
Актом приймання-передачі електричної енергії №РН0000488 за січень 2025 на суму 35964,51 грн (з ПДВ) (а.с. 25) , рахунок-фактура №СФ-0000488 (а.с. 157 зворот, 177); 
Актом приймання-передачі електричної енергії №РН0000491 за січень 2025 на суму 1389153,73 грн (з ПДВ) (а.с. 26), рахунок-фактура №СФ-0000491 (а.с. 158, 178); 
Актом приймання-передачі електричної енергії №РН0000964 за лютий 2025 на суму 465526,66 грн (з ПДВ) (а.с. 28), рахунок-фактура №СФ-0000964 (а.с. 158 зворот, 179). 
Відповідно до п. 5.5, 5.8 договорів (а.с. 7 зворот, а.с. 112) оплата поставленої енергії здійснюється споживачем протягом 7-15 робочих днів з моменту підписання сторонами Акту купівлі-продажу електричної енергії та приймання-передачі послуг за відповідний період. 
Суд вважає, що строк виконання грошового зобов`язання відповідачем є таким, що настав. Відповідач не заперечив об`єми отриманої та спожитої електроенергії. 
За поставлену та спожиту активну електроенергію відповідач розрахувався частково в сумі 1649930,94 грн (а.с. 126-127), що враховано в розрахунках позивачем при зверненні з позовом. Однак Позивач заявив до стягнення 1854680,39 грн, хоча згідно математичного розрахунку заборгованість складає 1359068,37 грн, що є предметом спору. 
Доказів об`єктивної неможливості заперечити вимоги чи провести обумовлений розрахунок відповідачем не подано; вимоги позивача не спростовано в належний спосіб. Станом на день розгляду справи відповідачем доказів погашення заборгованості до суду не подано. Відповідач у відзиві на позов заперечив отримання електроенергії за договором та наполягає на деліктних зобов`язаннях. Просить в позові відмовити.
Суд критично оцінює доводи та заперечення відповідача проти позову, та не враховує їх при прийнятті рішення, оскільки електроенергія (як різновид товару) отримана відповідачем без зауважень та в обумовленому об`ємі і розрахунок за неї проведено частково, що враховано позивачем при зверненні з позовом, тому заперечення відповідача не ґрунтуються на вимогах закону чи договору. 
Невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у строки, встановлені п.5.5 та п.5.8 договорів поставки електроенергії є правовою підставою для стягнення на користь позивача суми основного боргу (1359068,37 грн) у примусовому порядку. Суд вважає, що строк виконання грошового зобов`язання відповідачем є таким, що настав. 
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.
Суд зазначає, що сплата заборгованості відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання до суду доказів проведення розрахунку з позивачем. 
Відповідачем всупереч вимог та приписів ч.1 ст.74, ст.76, 77 ГПК України факту неналежного виконання зобов`язання перед позивачем у визначений договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано.
За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до задоволення. Належить стягнути з відповідача за договорами поставки електроенергії №11/2024 та №12/2024 на користь позивача заборгованість в сумі 1359068,37 грн основного боргу. В решті вимог належить відмовити з мотивів безпідставності, необґрунтованості та недоведеності. 
Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.
Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України): 
- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили – з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);
- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010); 
- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29); 
- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).
Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відтак, належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 20386,03 грн судового збору. 
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
1.1. Стягнути з Комунального підприємства "Аеропорт Черкаси Черкаської обласної ради" (м.Черкаси, вул.Смілянська,168, код ЄДРПОУ 01130710, номер рахунку в банку невідомий) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" (м.Львів, вул.Стрийська,86В, кв.1, код ЄДРПОУ 42827548, номер рахунку в банку невідомий) 
1359068,37 грн основного боргу та 20386,03 грн судового збору.
1.2. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 
1.3. В решті вимог відмовити. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.
Повне судове рішення складено і підписано 02.03.2026.

Суддя Г.М.Скиба