ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" березня 2026 р. справа № 300/7859/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними акту і наказу, а також зобов`язання до вчинення певних дій, 

В С Т А Н О В И В:
Адвокат Яблончук В.Й., в інтересах ОСОБА_1 (надалі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі – відповідач), в якому просить:
визнати неправомірним та скасувати Акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 за фактом смерті старшого солдата ОСОБА_2 від 01.04.2023 Вх. №403;
визнати неправомірним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 01.04.2023 №1048 про результати службового розслідування за фактом смерті старшого солдата ОСОБА_3 ;
визнати неправомірним та скасувати пункт 6 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 № 91 (по стройовій частині) відносно старшого солдата ОСОБА_2 в частині формулювання обставин звільнення з військової служби, а саме - «Смерть не пов`язана із проходженням військової служби»;
зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 призначити та провести додаткове (повторне) службове розслідування у відповідності до положень Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608, на підставі якого внести зміни до пункту 6 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 №91 (по стройовій частині) щодо причини смерті і підстав виключення старшого солдата ОСОБА_2 із списків особового складу військової частини.
Позовні вимоги обґрунтовані винесенням протиправного, на думку представника позивача, рішення суб`єкта владних повноважень – командиром військової частини НОМЕР_1 , а саме Наказу від 01.04.2023 №91 (по стройовій частині) (пункту 6), яке було прийнято на підставі Наказу від 01.04.2023 №1048 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування за фактом смерті старшого солдата ОСОБА_2 ». Так, представник позивача вважає висновки службового розслідування від 01.04.2023, викладені у Акті Вх.№403, з посиланням на Висновок експерта від 06.04.2023 №13, неповними, необ`єктивними, поверхневими і побудованими на припущеннях особи, що складала зазначений акт. На думку представника позивача, вказаний висновок у Акті Вх.№403 зроблений за 5 днів до закінчення посмертної судово-медичної експертизи (Висновок експерта від 06.04.2023 №13), що вказує на істотні порушенням процедури порядку проведення службового розслідування у ЗС України і суперечить вимогам положень Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608. В обґрунтування доводів зазначено, що згідно Витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії віт 23.08.2023 №2866, відповідно до якого комісія, за поданими на її розгляд матеріалами, у тому числі за матеріалами службового розслідування та військово-обліковими документами за фактом смерті військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 , 1979 р.н., дійшла висновку, що - «Травма одержана в результаті нещасного випадку (07 - дія шкідливих і токсичних речовин), яка призвела до смерті, та причина смерті, ТАК пов`язані з проходженням військової служби. Тобто, представник позивача вважає, що в даному випадку відбулась подія, за наслідками якої виявились нові обставини, що мають відношення до події смерті старшого солдата ОСОБА_2 , які не могли бути враховані при складанні і поданні Акту службового розслідування від 03.03.2023 за Вх.№403, а тому можна дійти висновку, що є об`єктивні підстави вважати, що службове розслідування, призначене Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2023 №858 по факту смерті старшого солдата ОСОБА_2 не встановило всіх необхідних обставин, була допущена істотна процедурна помилка, а також з`явились нові вагомі докази, що ставлять під сумнів його результати. Вказане зумовлює, згідно доводів позову, необхідність у проведенні повторного/додаткового службового розслідування факту смерті старшого солдата ОСОБА_2 , і для цього необхідно видати новий наказ командира військової частини НОМЕР_1 , як уповноваженої особи, що наділена повноваженнями їх призначати, з урахуванням нових обставин, тобто для виправлення попередніх недоліків та прийняття нового рішення. Як наслідок, представник позивача вважає, що підставами для повторного службового розслідування є неповне встановлення всіх обставин першим розслідуванням та визначенням ступеню вини (невинуватості) старшого солдата ОСОБА_2 , яке не змогло з`ясувати всі аспекти, пов`язані з подією смерті військовослужбовця.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
У зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник Військової частини НОМЕР_1 через систему «Електронний суд» направив суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову та зазначає, що смерть військовослужбовця старшого солдата ОСОБА_2 настала внаслідок отруєння невідомою речовиною та на підставі пункту 11 розділу II «Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України №332 від 27.10.2021, погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником). Даний факт, за доводами представника відповідача, підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №13 від 03.03.2023, висновком експерта №13 від 06.04.2023 та матеріалами службового розслідування, а тому смерть ОСОБА_2 вважається такою, що не пов`язана із проходженням військової служби та не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Також зауважено, що висновок службового розслідування лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Висновок службового розслідування не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов`язкового характеру для позивача, а є лише передумовою для прийняття уповноваженим суб`єктом відповідного рішення. Висновок службового розслідування не є документом, який містить норми права загальної або індивідуальної дії. Він не може створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне законодавство та не має обов`язкового характеру для суб`єкта по відношенню до якого він винесений. З огляду на викладене, Військова частина НОМЕР_1 вважає, що підстави призначати додаткове (повторне) службове розслідування за фактом смерті військовослужбовця, відсутні, а тому просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 56-59).
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем 12.07.2022 громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний по мобілізації на військову службу, яку проходив у на посаді стрільця першого стрілецького взводу третьої стрілецької роти першого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Згідно службової характеристики від 02.02.2023 командира військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_2 характеризувався позитивно, зокрема, зазначено, що ОСОБА_2 зарекомендував себе грамотним, дисциплінованим та відповідальним військовослужбовцем, до виконання своїх службових обов`язків відносився добросовісно. Зроблено висновок про доцільність проходження військово-лікарської комісії (а.с. 14).
Відповідно до медичної характеристики від 02.02.2023 зазначено, що ОСОБА_2 звертався під час проходження служби за медичною допомогою, отримав поранення 15.11.2022, був евакуйований та проходив лікування в Олександрівці в/ч НОМЕР_2 , в КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» ПМР з діагнозом «ВТ (15.11.2022), закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, акубаротравма». Зроблено висновок про доцільність проходження військово-лікарської комісії (а.с. 15).
Довідкою військово-лікарської комісії від 06.02.2023 №73 старший солдат, стрілець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний придатним до військової служби, виявлені у нього травма, ТАК, пов`язана із виконанням службових обов`язків та захисту Батьківщини, а захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби, потребує планового оперативного втручання (а.с. 13).
10.02.2023 КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» надіслала повідомлення на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про згоду прийняти на стаціонарне лікування військовослужбовця старшого солдата ОСОБА_2 для оперативного лікування (а.с. 16).
Направленням від 11.02.2023 №682 начальника медичної служби управління військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 скеровано на стаціонарне лікування до КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» (а.с. 17).
Довідкою КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» від 23.02.2023 підтверджено, що ОСОБА_2 знаходився з 15.02.2023 на стаціонарному лікуванні (а.с. 18).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.02.2023 №47 у зв`язку із тривалим лікуванням старшого солдата ОСОБА_2 увільнено від займаної посади і зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (а.с. 60).
03.03.2023 рапортом офіцера медичної служби управління на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 повідомлено про смерть стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону старшого солдата ОСОБА_2 , а також зазначено про доцільність призначення службового розслідування по факту смерті (а.с. 19).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2023 №858 (по господарсько-адміністративній частині) призначено службове розслідування за фактом смерті старшого солдата ОСОБА_2 (а.с. 20).
Результати проведеного розслідування оформлено Актом службового розслідування від 01.04.2023 (Вх.№403) (далі – Акт №403), у якому зроблений висновок про причини і умови смерті (а.с. 21-24). Зокрема, у пункті 3.12 розділу 3 Акту №403 про «Обставини та факти, що були встановлені під час службового розслідування» з посиланням на висновок експерта №13 від 06.04.2023, зазначено, що «старший солдат ОСОБА_2 під час лікування в КНП ЦМКЛ «Івано-Франківська міська лікарня» 01.03.2023 в стаціонарному відділенні був відсутній. В 16:00 повернувшись в палату поводив себе неадекватно, в часі і просторі не орієнтувався. У зв`язку із запахом алкоголю у старшого солдата ОСОБА_2 було проведено його огляд лікарем-анестезіологом, після чого через 20 хвилин старший солдат ОСОБА_2 знову покинув стаціонар. О 19:35 цього ж дня останній повернувся на таксі у приймальне відділення вищевказаної лікарні, де втратив свідомість, впав в кому та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер внаслідок отруєння невідомою речовиною».
Також у тексті Акту №403, з посиланням на висновок експерта №13, зазначено, що «під час проведення токсикологічного дослідження крові та сечі старшого солдата ОСОБА_2 метилового, етилового, пропілового. бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено, що свідчить про те, що останній на момент настання смерті в стані алкогольного сп`яніння не перебував.
Отже з часу погіршення стану здоров`я старшого солдата ОСОБА_2 і констатації лікарями коми та до часу настання його смерті минуло три дні, тому дійсно у крові і сечі останнього алкоголю виявлено не було, а тому є ймовірність вживання старшим солдатом ОСОБА_2 алкоголю під час самовільного залишення ним лікувального закладу і як наслідок отруєння невідомою речовиною».
Крім того, у розділі 4 Акту №403 зазначено, що причинним зв`язком між подією і наслідками – смертю старшого солдата ОСОБА_2 стали неправомірні дії померлого, а саме отруєння невідомою речовиною під час самовільного залишення військової частини.
Вказаний Акт №403 поданий на розгляд командира військової частини НОМЕР_1 та став підставою для прийняття Наказу командиром військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 №1048 (з основної діяльності) про результати службового розслідування за фактом смерті старшого солдата ОСОБА_2 . Згідно вказаного Наказу вирішено службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2023 №858, вважати завершеним, а смерть старшого солдата ОСОБА_2 такою, що настала внаслідок отруєння невідомою речовиною під час самовільного залишення військової частини та такою, що не пов`язана із проходженням військової служби та не пов`язана із виконанням обов`язків військової служби (а.с. 29-30).
Окрім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 №91 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 03.03.2023 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлено військово-облікові документи до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначено, що смерть не пов`язана з проходженням військової служби та не пов`язана із виконанням обов`язків військової служби (а.с. 31).
В подальшому, згідно з Витягом з протоколу засідання штатної НОМЕР_3 Регіональної військово-лікарської комісії від 23.08.2023 №2866 слідує, що комісія, за поданими на її розгляд матеріалами, у тому числі, висновком експерта від 06.04.2023 №13, лікарського свідоцтва про смерть від 03.03.2023 №13, матеріалами службового розслідування та військово-обліковими документами за фактом смерті старшого солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , 1979 р.н., дійшла висновку, що - «ТРАВМА, ОДЕРЖАНА В РЕЗУЛЬТАТІ НЕЩАСНОГО ВИПАДКУ (07 - ДІЯ ШКІДЛИВИХ І ТОКСИЧНИХ РЕЧОВИН), ЯКА ПРИЗВЕЛА ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ» (а.с. 32).
Таким чином, представник позивача вважає, що відбулась подія, за наслідками якої виявились нові обставини, що мають відношення до події смерті старшого солдата ОСОБА_2 , які не могли бути враховані при складанні і поданні Акту службового розслідування від 03.03.2023 за Вх.№403.
З метою поновлення і реалізації порушеного права, представник позивача звернувся до відповідача із запитом щодо видачі нового наказу, яким призначити проведення нового (повторного) службового розслідування щодо факту смерті старшого солдата ОСОБА_2 , 1979 р.н., для виявлення та аналізу всіх обставин події, через недостатнє обґрунтування своїх висновків попереднім розслідуванням, наявність нових обставини, які свідчать про необхідність дослідження, а також підтвердження факту, що попереднє розслідування було проведено з порушенням процедури (а.с. 36-37).
У відповідь на запит відповідач листом від 23.09.2025 №4233 повідомив, що висновки службового розслідування за фактом смерті старшого солдата ОСОБА_2 (Наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1048 від 01.04.2023) ґрунтуються на висновку експерта №13 ОБСМЕ в Івано-Франківській області, згідно якого експертиза розпочата 03.03.2023 та закінчена 06.04.2023. Станом на 23.09.2025 інформація про скасування чи визнання недійсним висновку експерта №13 до військової частини НОМЕР_1 не надходила. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що підстави для видання наказу про призначення нового (повторного) службового розслідування за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_2 відсутні» (а.с. 38).
Позивач, як законний представник померлого військовослужбовця, не погоджується із результатами проведеного службового розслідування, викладеними у Акті від 01.04.2023 Вх.№403, рішенням командира військової частини НОМЕР_1 , викладеним у Наказі від 01.04.2023 №1048 (з основної діяльності) про результати службового розслідування, а також рішенням командира військової частини НОМЕР_1 , викладеним у пункті 6 Наказу від 01.04.2023 №91 (по стройовій частині) щодо смерті старшого солдата ОСОБА_2 , а тому звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до положень статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Суд зазначає, що загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі – Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до вимог статті 4 Статуту, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтями 26 та 27 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
Статтею 85 Статуту передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Так, механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України визначає Порядок, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (далі – Порядок №608).
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №608, службове розслідування – комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення. 
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №608, рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі – особи, які проводять службове розслідування) (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №608).
Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Порядку №608, особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №608).
Відповідно до пункту 2 Розділу VIII Порядку №608, під час проведення такого службового розслідування додатково необхідно з`ясувати: наявність шкоди; протиправну поведінку особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; ступінь нанесення матеріальної шкоди (пошкодження, псування або втрата військового майна); умисність чи необережність дій (бездіяльність) винної особи та обставини, за яких заподіяно шкоду.
Судом встановлено, що відповідно до рапорту від 03.03.2023 офіцера медичної служби управління військової частини НОМЕР_1 03.03.2023 (а.с. 19), наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2023 №858 (по господарсько-адміністративній частині) призначено службове розслідування за фактом смерті старшого солдата ОСОБА_2 (а.с. 20).
Результати проведеного службового розслідування оформлено Актом службового розслідування від 01.04.2023 Вх.№403, відповідно до висновків якого причинним зв`язком між подією і наслідками – смертю старшого солдата ОСОБА_2 стали неправомірні дії померлого, а саме отруєння невідомою речовиною під час самовільного залишення військової частини.
На підставі вказаного Акта №403, наказом командиром військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 №1048 вирішено службове розслідування вважати завершеним, а смерть старшого солдата ОСОБА_2 такою, що настала внаслідок отруєння невідомою речовиною під час самовільного залишення військової частини та такою, що не пов`язана із проходженням військової служби та не пов`язана із виконанням обов`язків військової служби (а.с. 29-30).
Однак, дослідивши зміст Акту та інших документів, які, зокрема, брались до уваги при винесенні відповідних висновків, суд зауважує про певні суперечності і неузгодженості, які можуть свідчити про здійснення необ`єктивного та неповного службового розслідування, що у свою чергу, вказує на передчасність висновку про те, що смерть старшого солдата ОСОБА_2 є такою, що не пов`язана з проходженням військової служби та не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Так, суд зазначає, що службове розслідування за фактом смерті старшого солдата ОСОБА_2 завершено 01.04.2023, коли і складено спірний Акт №403, а також прийнято спірні наказ №1048 про завершення службового розслідування та наказ №91 про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлення військово-облікових документів до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В той же час, у вказаному Акті від 01.04.2023 неодноразово містяться посилання на висновок експерта від 06.04.2023 №13, на підставі якого і зроблені відповідні висновки службового розслідування, тобто посилання на висновок, який у часі складений через п`ять днів після завершення службового розслідування. Вказане, на думку суду, свідчить на процесуальні порушення, допущені відповідачем в процесі проведення службового розслідування.
Аналогічно, висновки про причини смерті ОСОБА_2 у спірному наказі №1048 від 01.04.2023 зроблені, серед іншого, посилаючись на висновок експерта від 06.04.2023 №13, тобто знову ж таки, який у часі складений через п`ять днів після винесення такого наказу.
Окрім того, суд вважає помилковими твердження відповідача у спірних акті №403 та наказі №1048 про самовільне залишення старшим солдатом ОСОБА_2 військової частини, адже докази наведеного в матеріалах справи відсутні. Протилежного відповідачем не доведено і не підтверджено жодними доказами.
З огляду на викладене, суд вважає, що висновки службового розслідування від 01.04.2023, викладені у Акті Вх.№403, з посиланням на висновок експерта від 06.04.2023 №13, є поверхневими, неповними та необ`єктивними.
Окрім того, суд бере до уваги і нові обставини, які виникли після завершення службового розслідування, а саме висновки штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 23.08.2023 №2866, які повністю суперечать висновкам проведеного службового розслідування в частині причини смерті військовослужбовця ОСОБА_2 .
Так, відповідно до Витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 23.08.2023 №2866, комісія дійшла висновку, що Травма ОСОБА_2 , одержана в результаті нещасного випадку (07 - дія шкідливих і токсичних речовин), яка призвела до смерті, та причина смерті, ТАК пов`язані з проходженням військової служби» (а.с. 32). При цьому, зміст вказаного витягу свідчить про те, що предметом оцінки штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії були, серед іншого, ті ж документи, що брались до уваги при складенні спірного Акта №403 та винесенні спірного наказу №1048, зокрема й лікарське свідоцтво про смерть від 03.03.2023 №13, а також і матеріали службового розслідування.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що службове розслідування, призначене з метою з`ясування причин та умов факту смерті старшого солдата ОСОБА_2 , проведене неповно, необ`єктивно, а тому складений за його результатами Акт №403 підлягає до скасування. Відтак, і винесені за його наслідками накази від 01.04.2023 №1048 та від 01.04.2023 № 91 також підлягають до скасування.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
З огляду на викладене, а також встановлені обставини справи, позовні вимоги належить задовольнити шляхом визнання неправомірним та скасування Акта службового розслідування військової частини НОМЕР_1 за фактом смерті старшого солдата ОСОБА_2 від 01.04.2023 Вх. №403 та, як наслідок, і скасування процесуальних рішень суб`єкта владних повноважень, прийнятих за його результатами, а саме Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 01.04.2023 №1048 про результати службового розслідування за фактом смерті старшого солдата ОСОБА_3 , пункту 6 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 № 91 (по стройовій частині) відносно старшого солдата ОСОБА_2 в частині формулювання обставин звільнення з військової служби, а саме - «Смерть не пов`язана із проходженням військової служби», а також зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 призначити та провести додаткове (повторне) службове розслідування у відповідності до положень Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608, на підставі якого внести зміни до пункту 6 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 №91 (по стройовій частині) щодо причини смерті і підстав виключення старшого солдата ОСОБА_2 із списків особового складу військової частини.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктами 32-41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10). 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, то в силу вимог частини 1 статті 132, частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3 633,60 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) про визнання неправомірними акту і наказу, а також зобов`язання до вчинення певних дій – задовольнити. 
Визнати неправомірним та скасувати Акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 за фактом смерті старшого солдата ОСОБА_2 від 01.04.2023 Вх. №403.
Скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 01.04.2023 №1048 про результати службового розслідування за фактом смерті старшого солдата ОСОБА_3 та пункт 6 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 № 91 (по стройовій частині) відносно старшого солдата ОСОБА_2 в частині формулювання обставин звільнення з військової служби, а саме - «Смерть не пов`язана із проходженням військової служби».
Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) призначити та провести додаткове (повторне) службове розслідування у відповідності до положень Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608, на підставі якого внести зміни до пункту 6 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 №91 (по стройовій частині) щодо причини смерті і підстав виключення старшого солдата ОСОБА_2 із списків особового складу військової частини.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Представнику позивача та відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя  /підпис/  Кафарський В.В.