Справа №705/378/22
2/705/83/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року  м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі: 
головуючого судді Єщенко О.І.,
за участю:
секретаря судового засідання Щербакової Л.А.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко», поданим через представників – адвоката Воловодівського Ігоря Васильовича, адвоката Лавренову Олену Анатоліївну, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області Шевчук Діана Юріївна, про визнання договору оренди землі недійсним та припинення права оренди,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» (далі по тексту – ТОВ «Поділля Агропродукт») адвокат Воловодівський І.В. та представник позивача Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» (далі по тексту – ПрАТ «Райз-Максимко») адвокат Лавренова О.А. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області Шевчук Д.Ю., про визнання договору оренди землі недійсним та припинення права оренди, в якому просили суд:визнати недійсним договір оренди землі від 24.01.2021 на земельну ділянку площею 3,1538 га, кадастровий номер 71243890006:02:000:0410, що розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право оренди на яку зареєстроване в державному реєстрі прав 18.02.2021, номер рішення 56689611, орган, що здійснив реєстрацію права (в державному реєстрі прав): державним реєстратором виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області – Шевчук Діною Юріївною; припинити право оренди на земельну ділянку площею 3,1538 га, кадастровий номер 71243890006:02:000:0410, що розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01), що виникло на підставі договору оренди землі від 24.01.2021, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право оренди на яку зареєстроване в державному реєстрі прав 18.02.2021, номер рішення 56689611, орган, що здійснив реєстрацію права (в державному реєстрі прав): державним реєстратором виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області – Шевчук Діною Юріївною; скасувати рішення 56688877 від 18.02.2021 державного реєстратора виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області – Шевчук Діаною Юріївною, яким припинено право оренди ПрАТ «Райз - Максимко» на земельну ділянку площею 3,1538 га, кадастровий номер 71243890006:02:000:0410, що розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01), що виникло у Позивача 2 на підставі укладеного договору оренди землю № Б/Н від 01.01.2015 та зареєстрованого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33807365 від 10.02.2017, та поновити рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер якого № 33807365 від 10.02.2017, що прийнято державним реєстратором Ревою Вадимом Олександровичем; скасувати рішення 56689042 від 18.02.2021 державного реєстратора виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області – Шевчук Діаною Юріївною, яким припинено право суборенди ТОВ «Поділля Агропродукт» на земельну ділянку площею 3,1538 га, кадастровий номер 71243890006:02:000:0410, що розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01), що виникло у Позивача 1 на підставі укладеного договору суборенди землі № Б/Н від 08.08.2017 та зареєстрованого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47625641 від 04.07.2019, та поновити рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер якого 47625641 від 04.07.2019, що прийнято державним реєстратором Чепур Тетяною Олексіївною; стягнути з відповідачів на користь позивачів фактично понесені судові витрати.
В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,1538 га, кадастровий номер: 7124289000:02:000:0410, що розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 106529. 01.01.2015 між ПрАТ «Райз-Максимко» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки. У відповідності до вимог чинного законодавства право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Право оренди на дану земельну ділянку ПрАТ «Райз-Максимко» було набуто 10.02.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33807365. Пунктом 8 Договору передбачено, що довір укладено на 5 років. На підставі та у порядку п. 19 Договору, 08.08.2017 між ПрАТ «Райз-Максимко», як орендарем, та ТОВ «Поділля Агропродукт», як суборендарем, укладено договір суборенди землі, за яким предметом суборенди виступає вказана вище земельна ділянка. Пунктом 1.4 Договору суборенди визначено, що цей Договір укладений на підставі, у відповідності до умов та в межах Договору оренди землі № б/н від 01.01.2015, укладеного між ОСОБА_1 і ПрАТ «Райз-Максимко», який був посвідчений ОСОБА_3 та зареєстрований 07.02.2017 в Черкаській обласній філії КП «Слов`янка сервіс». Право суборенди ТОВ «Поділля Агропродукт» було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на підставі рішення державного реєстратора Чепур Т.О., індексний номер 47625641 від 04.07.2019. З наведеного підтверджується те, що орендарем вищезазначеної земельної ділянки є ПрАТ «Райз-Максимко», а суборендарем – ТОВ «Поділля Агропродукт». Наприкінці лютого 2021 року до ТОВ «Поділля Агропродукт» звернувся ОСОБА_2 з вимогою передати йому вищезазначену земельну ділянку, оскільки між ним та власником земельної ділянки укладено договір оренди від 24.01.2021. Право оренди на дану земельну ділянку зареєстровано ним відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому договір укладено на 7 років – до 24.02.2028, з автоматичним продовженням дії договору. Крім того, згідно даної Інформаційної довідки з ДРРП вбачається, що: право оренди між ПрАТ «Райз-Максимко» та ОСОБА_1 припинено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56688877 від 18.02.2021, винесеного державним реєстратором Шевчук Д.Ю., виконавчий комітет Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області; право суборенди ТОВ «Поділля Агропродукт» припинено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56689042 від 18.02.2021, винесеного державним реєстратором Шевчук Д.Ю., виконавчий комітет Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області. Таким чином позивач 2 був незаконно позбавлений права оренди, а позивач 1 права суборенди на земельну ділянку площею 3,1538 га, кадастровий номер 71242890006:02:000:0410. ПрАТ «Райз-Максимко» є добросовісним орендарем, будь яких порушень умов договору зі сторони позивача за весь період користування земельною ділянкою не було У свою чергу, ТОВ «Поділля Агропродукт» є добросовісним суборендарем, належним чином орендну плату орендарю сплачував, користувався земельною ділянкою в межах та у відповідності до умов Договору суборенди. Відповідачі, в порушення умов укладеного з позивачем 2 та діючого на цей час договору оренди землі і норм чинного законодавства України, не мали права укладати договір оренди землі. 
29.09.2023 представником позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» подано заяву про зміну предмету позову, в якій він керуючись нормами статті 49 ЦПК України та у зв`язку з допущенням технічної помилки при зазначенні кадастрового номера земельної ділянки просив викласти предмет позову (прохальну) частину позовних вимог у редакції із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки – 7124389000:02:000:0410.
12.10.2023 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заяву, в якій він просив долучити до матеріалів справи: копію угоди про дострокове розірвання договору оренди землі № 24012021 від 24.01.2021, укладеної 14.07.2022 між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ОСОБА_2 ; копію приймання-передачі земельної частки (пай) ділянки від 14.07.2022 спірної земельної ділянки, площею 3,1538 га, кадастровий номер 7124389000:02:000:0410, що розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області. Просив суд взяти до уваги, що вищезазначеною земельною ділянкою до моменту укладення угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 24.01.2021 і весь 2021 рік використовувалась позивачами.
Ухвалою від 22.04.2024 прийнято заяву представника позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» Кришталя О.О. від 29.09.2023 про зміну предмету позову. 
Представник позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» - адвокат Поперечна А.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Також підтримала позицію попереднього представника позивача Кришталя О.О., де він вказав, що відповідно до вимог ст. 126 Земельного кодексу України безпосередньо орендодавець якщо не бажає продовжувати відносини щодо пролонгації договору оренди землі, за один місяць до його закінчення має направити заяву на адресу орендаря про те, що він не бажає пролонгувати даний договір на тих умовах, які погоджені, і відповідно на підставі цієї заяви він має піти, звернутися до реєстратора щодо припинення реєстрації речового права. Відповідного волевиявлення з боку власника земельної ділянки відповідача не було зроблено, відповідних доказів матеріали справи також не містять. Він вважає, що реєстрація речового права, яке було дійсне до 07.02.2022 щодо користування земельною ділянкою не було ні припинене, ні скасоване належним чином. Тому у сторони позивача не було підстав для звернення до реєстрації з підстав пролонгації договору, оскільки договір про оренду землі дійсний до 07.02.2022, про що зазначено в реєстрі.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Представник відповідача Гупало М.М. у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Щодо позиції попереднього представника позивача ОСОБА_4 про необхідність власника земельної ділянки повідомити орендаря та державного реєстратора про намір закінчити дію договору вказав, що договір не містить жодного зобов`язання власника земельної ділянки будь про що повідомляти орендаря. Дійсно за місяць до закінчення строку дії договору власник земельної ділянки має звернутися до реєстратора із заявою про те, що вона не має наміру продовжувати строк дії договору. Це робиться для неможливості автоматичної пролонгації договору. Сторона відповідача не вбачає підстав для доказування того, чи це було зроблено відповідачем, оскільки договір оренди землі було припинено відповідно до доданих інформаційних довідок, які містять матеріали справи. Вважає, що договір оренди земельної ділянки, укладений 01.01.2015 між ОСОБА_1 та ПрАТ «Райз-Максимко», є чинним саме з моменту його укладення, тобто з моменту досягнення згоди сторонами щодо всіх істотних умов та підписання договору у письмовій формі, а не з моменту державної реєстрації.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, державний реєстратор виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області Шевчук Д.Ю. у судове засідання не з`явилась, матеріали справи містять заяву від 01.12.2022, в якій вона просила розгляд справи здійснювати без її участі, при вирішенні справи поклалася на думку суду.
Вислухавши представників позивача та відповідача (у попередньому судовому засіданні), дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.
Статтею 43 ЦПК України серед іншого визначено, що учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Отже, за цими правилами суд надає оцінку доказам, які є в матеріалах справи та на які сторони посилаються, як на підтвердження своїх вимог та заперечень, та не може вважати встановленими факти, які не підтверджені наявними у справі доказами.
Суд зазначає, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених обставин є обов`язковим, оскільки такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.
Згідно зі ст. 129 Конституції України одним з основних принципів судочинства є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43, 57 ЦПК України).
Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Частиною 1 ст. 229 ЦПК України визначено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Так, судом встановлено, що 01.01.2015 між Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з яким орендодавець  ОСОБА_1 передала, а орендар ПрАТ «Райз-Максимко» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,1538 га, кадастровий номер 7124289000:02:000:0410, що розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, 
У п. 8 вказаного договору зазначено, що договір укладено на 5 років. Пунктом 9 визначено розмір та порядок виплати орендної плати за користування земельною ділянкою. У 20 пункті Договору вказано, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у строк 3 робочих дні, після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.
Крім того, договором визначено права та обов`язки сторін, умови передачі земельної ділянки та припинення його дії. При цьому, у пункті 43 Договору вказано, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Вказаний договір підписаний сторонами. Відмітка про дату реєстрації у договорі відсутня.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 10.02.2017 за № 80095778, за орендарем ПрАТ «Райз-Максимко» зареєстровано 07.02.2017 право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки розміром 3,1538 га, кадастровий номер 7124289000:02:000:0410, що розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладеного 01.01.2015 за № б/н. Строк дії на 5 років з правом пролонгації. Орендодавець ОСОБА_1 , орендар ПрАТ «Райз-Максимко». Рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 33807365 від 10.02.2017 прийнято державним реєстратором Черкаської обласної філії Комунального підприємства «Солом`янка-сервіс» Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Черкаська область – Ревою В.О. 
08.08.2017 між ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «Поділля Агропродукт» було укладено договір суборенди землі, згідно з яким орендар ПрАТ «Райз-Максимко» передало, а орендар ТОВ «Поділля Агропродукт» прийняло у строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,1538 га, кадастровий номер 7124289000:02:000:0410, що розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області.
У п. 3.1. вказаного договору зазначено, що договір укладено строком: з дати укладення Сторонами даного Договору до 07.02.2022, але у будь-якому разі строк дії даного Договору припиняється з припиненням дії Договору оренди землі. Пунктом 4.1. визначено розмір та порядок виплати суборенди за користування земельною ділянкою. 
Крім того, договором суборенди землі визначено права та обов`язки сторін, умови передачі земельної ділянки та припинення його дії. При цьому, у пункті 14.1. Договору вказано, що договір набирає чинності в день його підписання. Вказаний договір підписаний сторонами. Відмітка про дату реєстрації у договорі відсутня.
Вищевказана земельна ділянка передана орендарем ПрАТ «Райз-Максимко» суборендарю ТОВ «Поділля Агропродукт» 08.08.2017 на підставі акту прийому-передачі земельної ділянки від 08.08.2017.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 04.07.2019 за № 172633881, за суборендарем ТОВ «Поділля Агропродукт» зареєстровано 02.07.2019 право суборенди земельної ділянки на підставі договору суборенди земельної ділянки розміром 3,1538 га, кадастровий номер 7124289000:02:000:0410, що розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладеного 08.08.2017 за № б/н. Строк дії: 07.02.2022. Орендар ПрАТ «Райз-Максимко», суборендар ТОВ «Поділля Агропродукт». Рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47625641 від 04.07.2019 прийнято державним реєстратором Виконавчого комітету Лип`янської сільської ради Шполянського району Черкаської області – Чепур Т.О. 
24.01.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі серія та номер 24012021, відповідно до якого ОСОБА_1 передала, а орендар ОСОБА_2 прийняв у строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,1538 га, кадастровий номер 7124289000:02:000:0410, що розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області. Розмір орендної плати в рік складає 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Дата державної реєстрації: 24.01.2021, строк: 7 років; дата закінчення дії: 24.01.2028, з автоматичним продовженням строку дії договору. 
Зазначене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 269118130 від 05.08.2021.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
У статті 11 ЦК України визначено перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Однією з таких підстав відповідно до пункту першого частини другої вказаної норми закону є договори та інші правочини.
Вказані обставини мають певний часовий проміжок дії, який має початок та закінчення.
У частині першій статті 251 ЦК України поняття строку визначено як певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Відповідно до ч. 3 ст. 251 ЦК України строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України.
Згідно з частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Тобто, сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання.
У статті 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом.
Станом на дату підписання первинного договору оренди 01.01.2015, укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «Райз-Максимко», частина четверта статті 124 Земельного кодексу України передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
У статті 125 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, вказано, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до ст. 126 ЗК України, яка діяла станом на 01.01.2015, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
У статті 13 вказаного Закону надано визначення договору оренди землі, зокрема, що це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально.
Згідно зі ст. 6 цього Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договорами оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Тобто, норми спеціального закону, який регулює договірні відносини в частині оренди земельної ділянки, які діяли на період укладення первинного договору оренди спірної земельної ділянки, не пов`язували реєстрацію договору з датою набрання ним чинності.
Момент укладення договору визначено у статтях 638, 640 ЦК України.
Зокрема, за змістом ч. 1 ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Договір також є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (ст. 640 ЦК України).
Отже, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, дотрималися письмової форми договору та підписали його, він вважається укладеним.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право – обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною.
У ЦК України передбачено як визначення строку, так і початку перебігу строку та його закінчення.
Відповідно до положень ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 ЦК України).
Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 ЦК України).
Переважна більшість правовідносин, які урегульовані нормами цивільного законодавства, є відносинами, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків. Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків.
Це загальне правило закріплено у статті 631 ЦК України, зокрема, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.
Так, судом встановлено, що у межах строку, визначеного укладеним договором оренди земельної ділянки, право оренди має бути зареєстрованим, тобто має бути забезпечена повноцінна можливість реалізації всіх прав і можливостей, необхідних для господарської діяльності. Затягування з державною реєстрацією договору оренди впливає виключно на правомірність діяльності орендаря, котрий і є найбільш зацікавленою в державній реєстрації особою. Отримання власником орендної плати не залежить від набуття чинності договором оренди, адже він уже передав орендареві права користування земельною ділянкою. Право користування і є предметом оплати, відлік якого починається з моменту укладення договору. А договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Після укладення договору оренди земельної ділянки орендар отримав можливість провести державну реєстрацію оренди для набуття речового права на ділянку, яке полягає в подальших можливостях орендаря визначати земельну ділянку предметом господарювання, предметом витрат та формування доходів: права законної підприємницької діяльності на отриманій в оренду земельній ділянці, права реалізувати отриману в результаті господарської діяльності продукцію, права віднесення витрат, понесених при господарюванні на ділянці, до витрат з метою зменшення об`єкта оподаткування, зокрема й витрат у вигляді орендної плати.
Без проведення реєстрації речового права орендар веде незаконну діяльність на земельній ділянці, наслідком чого може бути перерахунок у бік збільшення бази оподаткування, в т.ч. за рахунок позбавлення неправомірного отриманого права перебування на пільговій спрощеній системі оподаткування.
Судом встановлено, що власник земельної ділянки відповідач ОСОБА_1 01.01.2015 уклала договір, за умовами якого передала в оренду належну їй земельну ділянку ПрАТ «Райз-Максимко», який був підписаний сторонами договору. Вказаний договір був підписаний на строк 5 років. Також цим договором було обумовлено права та обов`язки сторін, розмір та строки орендної плати, передача орендованої земельної ділянки та момент набуття вказаного договору чинності. При цьому, у договорі було обумовлено, що договір набуває чинності за двох умов, а саме підписання сторонами угоди та після його державної реєстрації. Крім того, було визначено про необхідність складання акту прийому-передачі земельної ділянки орендодавцем орендарю. Орендарем право оренди земельної ділянки відповідно до укладеного договору оренди було зареєстровано лише 07.02.2017. 
Отже, момент укладення договору та набрання ним чинності, а відтак і початок перебігу строку його дії, сторони визначили та пов`язали, як з моментом його підписання, так і з моментом державної реєстрації договору, що станом на момент укладення вказаного договору не було передбачено нормами спеціального Закону України «Про оренду землі».
Інших строків чи термінів початку перебігу чи закінчення дії договору його текст не містить.
При вирішенні даного спору судом враховується правова позиція, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 у справі № 357/8277/19, згідно з якою після внесення змін щодо виключення реєстрації самого договору оренди земельної ділянки момент реєстрації майнових прав перестав впливати на момент набрання чинності таким договором.
Отже, КЦС ВС вважає за можливе відступити від висновків, викладених Верховним Судом України в постанові від 13.06.2016 у справі № 6-643цс16, оскільки, на думку колегії суддів, договір оренди земельної ділянки набуває чинності з дня, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Статтями 125 та 126 ЗК передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону № 1952-IV.
Разом з тим Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішенням Європейського суду з прав людини від 24 червня 2003 року «Стретч проти Сполученого Королівства» (Stretch vs. The United Kingdom, заява № 44277/98) встановлено, що «правомірні очікування» мають статус майна і позбавлення сторони правовідносин її правомірних очікувань є неприпустимим.
Таким чином, сторона договору оренди після його укладення першою отримує легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення такої процедури, а також реалізацію права користування земельною ділянкою протягом усього погодженого строку за умови належного виконання сторонами договору його умов.
Переважною більшістю правовідносин, урегульованих нормами цивільного законодавства, є відносини, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків.
Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків.
Це загальне правило закріплене у статті 631 ЦК України, зокрема що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Договір набирає чинності з моменту його укладення.
Разом із цим у частині п`ятій статті 6 Закону № 161-XIV (доповнено на підставі Закону від 11.02.2010 № 1878-VI) визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Тобто, з 01.01.2013 державній реєстрації підлягав не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки.
Можна зробити висновок, що договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638, 759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону 161-ХIV.
З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря – отримати право на користування земельною ділянкою.
При цьому, як зазначила ВП ВС, вказаний висновок стосується чинності договору оренди землі, укладеного після 01.01.2013, тобто після зміни законодавчого регулювання: виключення із Закону № 161-XIV вимог про необхідність державної реєстрації договору оренди та вказівки на необхідність реєстрації права оренди та виключення з тексту цього Закону посилання на укладеність правочину з дня його державної реєстрації.
У подальшому, між орендарем ПрАТ «Райз-Максимко» та суборендарем ТОВ «Поділля Агропродукт», 08.08.2017 було укладено договір суборенди землі.
24.01.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі № 24012021.
Відповідно до угоди від 14.07.2022 про дострокове розірвання договору оренди землі № 24012021 від 24.01.2021, яка долучена відповідачем ОСОБА_2 до матеріалів справи, враховуючи обопільну згоду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися достроково розірвати Договір оренди землі від 24.01.2021, укладений між сторонами на земельну ділянку площею 3,1538 га, в тому числі ріллі 3,1538 га, що розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, кадастровий номер 7124389000:02:000:0410, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Підставою для задоволення своїх вимог позивач зазначає, що строк дії договору оренди землі від 01.01.2015 мав би закінчитися через п`ять років з моменту реєстрації права оренди земельної ділянки за цим договором, яка мала місце 07.02.2017, тобто – 07.02.2022, а власник земельної ділянки ОСОБА_1 після спливу п`яти років з моменту підписання такого договору, але до закінчення 5-річного строку з часу державної реєстрації орендарем права оренди уклала інший договір оренди з орендарем ОСОБА_2 , тобто, на їх думку, безпідставно, що призвело до порушення прав попереднього орендаря та суборендаря – позивачів у справі, у зв`язку з чим рішення про припинення права оренди ПрАТ «Райз-Максимко№ № 56688877 від 18.02.2021 та рішення про припинення права суборенди ТОВ «Поділля Агропродукт» № 56689042 від 18.02.2021 повинні бути скасовані. 
Позивачами під час розгляду справи підтримані позовні вимоги у повному обсязі. Факт дострокового розірвання договору оренди землі № 24012021 від 24.01.2021 на підставі угоди від 14.07.2022, укладеної між відповідачами ОСОБА_1 (орендарем) та ОСОБА_2 (орендодавцем), не вплинув на вирішення справи по суті та не відновив порушені права позивачів.
Проте суд не погоджується із зазначеними доводами позивача, адже вони не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи. Оскільки строк дії попереднього договору оренди землі, укладеного 01 січня 2015 року, закінчився саме 01 січня 2020 року, власник земельної ділянки ОСОБА_1 через один рік та двадцять три дні, а саме 24.01.2021, уклала інший договір оренди земельної ділянки з новим орендарем ОСОБА_2 , що не призвело до порушення права користування земельною ділянкою попереднього орендаря ПрАТ «Райз-Максимко та суборендаря ТОВ «Поділля Агропродукт», оскільки на цей час дія попереднього договору оренди вже закінчилася. Згідно з первинним договором оренди земельної ділянки реєстрація права оренди покладалася саме на позивача ПрАТ «Райз-Максимко». Під час укладення договору суборенди від 08.08.2017 земельна ділянка уже перебувала у користуванні первинного орендаря ПрАТ «Райз-Максимко». 
Позивачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що строк дії укладеного 01.01.2015 договору оренди слід відраховувати саме з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки за цим договором, яка відбулась більш ніж через два роки після його підписання, з урахуванням того, що згідно з нормами законодавства щодо оренди землі, які діяли станом на час укладення договору оренди земельної ділянки, державна реєстрація такого договору не передбачалась, а реєстрація права оренди не була пов`язана з набранням чинності такого договору та обрахуванням строку дії, визначеного підписаним договором оренди.
Стаття 31 Закону України «Про оренду землі» регулює питання припинення договору оренди землі, зокрема, договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а також в інших випадках, передбачених законом.
Оскільки відсутні підстави вважати, що договір оренди земельної ділянки мав би припинитися 07.02.2022, у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку, на який він був укладений, позовні вимоги ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «Поділля Агропродукт» про визнання договору оренди недійсним та припинення права оренди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору з відповідачів стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт»; вул. Заводська, 7, смт Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130, код ЄДРПОУ 41104967.
Позивач: Приватне акціонерне товариства «Райз-Максимко»; 03115, м. Київ, проспект Перемоги, 121В, поверх 4, кабінет 410, код ЄДРПОУ 30382533.
Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Третя особа: Державний реєстратор виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області Шевчук Діана Юріївна; вул. Шкільна, 2, с. Ладижинка, Уманський район, Черкаська область, 20382, код ЄДРПОУ 04409849.

Суддя О.І.Єщенко