Справа №: 398/336/26	

провадження №: 1-кп/398/317/26

ВИРОК
Іменем України 

"23" березня 2026 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025121060001526 від 10.09.2025 року стосовно 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Попельнасте Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, який на своєму утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
10.09.2025 близько 15 години ОСОБА_3 здійснював рух транспортним засобом автомобілем Renault Logan реєстраційний номер НОМЕР_1 по другорядній дорозі вулиці Перспективна, міста Олександрія, Кіровоградської області.
Досягнувши нерегульованого перехрестя з головною дорогою вулицею Шевченко у місті Олександрії, Кіровоградської області, водій ОСОБА_3 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху та грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б,д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб маги можливість постійно контролювати напрямок свого руху, під час руху по другорядній дорозі вулиці Перспективна та подальшим перетинанням вищевказаного перехрестя з головною дорогою вулицею Шевченко, не впевнився у відсутності інших транспортних засобів, які наближались до даного перехрещення проїзних частин продовжив свій рух.
При цьому, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п.п. 10.1 та 16.11 ПДР (п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху; п. 16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху) легковажно сподіваючись на відвернення негативних наслідків, продовжив рух прямо, не надавши перевагу у русі та допустив зіткнення з мопедом Viper F50 без реєстраційного номерного знаку під керуванням ОСОБА_6 , який наближався до перехрещення проїзних частин по головній дорозі вулиці Шевченко.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку експерта судово-медичної експертизи №205 від 10.11.2025 у ОСОБА_6 , маються тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку, лінійного перелому право половини потиличної кістки з розповсюдженням на праву тім`яну кістку та задню черепну ямку, травматичного субарахноїдального крововиливу у лобно-скроневій частці зліва, множинні садна тулуба та кінцівок, які в своїй сукупності до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.
Своїми діями обвинувачена ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у скоєному щиро розкаялася, обставини, які викладені в обвинувальному акті повністю підтвердив. Пояснив, що повністю відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду, сплатив КНП "Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради" витрати на лікування потерпілого, та вибачився перед потерпілим, оскільки дійсно припустився грубої помилки під час керування транспортним засобом. Посвідчення водія має з 1990 року, проте вперше допустив порушення правил дорожнього руху. Щиро кається. Просить не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки є особою похилого віку, має вікові та хронічні захворювання, проживає в селі та має необхідність їздити до міста в лікарню, проте як законослухняна людина погодиться з покаранням, що буде призначене вироком суду. 
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`вився, подав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому зазначив, що будь-яких претензій не має, матеріальна та моральна шкода йому відшкодована. Цивільний позов заявляти не буде.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченим.
Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів, у тому числі шляхом допиту потерпілого, свідків, відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.
Обвинувачений не оспорюває фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесне ушкодження.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, розлучений, пенсіонер, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
З досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної Олександрійським РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, встановлено, що орган з питань пробації ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, оцінює як низький та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляцію від суспільства.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування шкоди потерпілому та закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, що буде відповідати принципам та меті його призначення. При цьому, враховуючи особу винного, відсутність будь-якої негативної характеристики стосовно нього, беручи до уваги, що вказаний злочин вчинений з необережності, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, приймаючи до уваги висновок органу пробації щодо низького ступеню ризику небезпеки обвинуваченого для суспільства, та думку потерпілого, який не наполягає на позбавлені волі обвинуваченого, приводить суд до обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому на підставі ст.75 КК України суд вважає доцільним призначити йому покарання із випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
При вирішенні питання щодо призначення додаткового покарання суд враховує, що позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого покарання, передбаченій ч. 2 ст. 50 КК. Частина 2 ст. 286 КК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Вказане положення про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер застосування і не є обов`язковим для суду. Отже суд враховуючи конкретні обставин вказаного кримінального провадження, та особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та в повній мірі відшкодував шкоду як потерпілому, так і закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого. Також суд враховує, що обвинувачений проживає в сільській місцевості, віддаленій від міста, є особою похилого віку, має вікові та хронічні захворювання, та потребує постійного користування транспортним засобом. З урахуванням указаних обставин, даних про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, поведінки після вчинення злочину суд дійшов висновку, що призначення ОСОБА_3 покарання без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами - відповідає його особі та обставинам вчиненого ним злочину. 
Ухвалоюслідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.11.2025 року обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний у виді особистого зобов`язання строком до 24.01.2026 включно. Під час судового розгляду клопотання про обрання/продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу не надходило і підстав для його обрання суд не вбачає.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Отже з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати у розмірі 19 350,96 грн на залучення експертів. 
Потерпілим цивільний позов не заявлено.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна. 
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 19 350 (дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень 96 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.
Речові докази:
- автомобіль RENAULT LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано під відповідальне зберігання за розпискою від 30.12.2025 ОСОБА_3 , залишити останньому за належністю;
- мопед VIPER F50, без реєстраційного номерного знаку (номер рами НОМЕР_2 ), який тимчасово зберігається на території Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою місто Олександрія, вулиця 6-го Грудня, 49, повернути ОСОБА_6 ;
- дев`ять аркушів копій медичної картки стаціонарного хворого № 13344 на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити в матеріалах вказаного кримінального провадження.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.09.2025 року (справа №398/5909/2025, провадження 1-кс/398/1307/25) скасувати після набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя            ОСОБА_1