Справа № 953/12015/25
н/п 2-а/953/23/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року         м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого -   судді Муратової С.О.,
за участю секретаря -  Драгана О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
ВСТАНОВИВ:
11.11.2025 до Київського районного суду м. Харкова в системі «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить скасувати постанову №R149012 від 29.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 по справі за адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про стягнення штрафу у розмірі 17000 грн. в дохід держави з ОСОБА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, зокрема, що 29.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 виніс постанову №R149012 по справі за адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП про стягнення штрафу у розмірі 17 000 грн. в дохід держави з ОСОБА_1 . Згідно змісту даної постанови начебто ОСОБА_1 не пройшов, відмовився від проходження ВЛК (п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Вказану постанову винесено з порушенням вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення. Вона не може бути визнана законною. В оскаржувані постанові вказана інформація, яка не відповідає дійсності та спростовуються самою ж постановою. Так в постанові зазначено: «дата надходження від особи заяви, в якій вона зазначає що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності 29.10.2025». Разом з тим в даній постанові ОСОБА_1 написав: «Вважаю, що правопорушення не скоював. Від проходження ВЛК не відмовлявся. Підпис.» Таким чином, постанова винесена на підставі начебто визнання факту вчинення правопорушення, якого не було та яке ОСОБА_1 не визнавав. В постанові є посилання на порушення п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист». Разом з тим закону з дослівно такою назвою не існує. Отже, притягнення до адміністративної відповідальності за порушення закону, з назвою якого не існує, є грубим порушенням чинного законодавства. Крім того, не з`ясовано чи осудна особа правопорушника, чи має вона на утриманні неповнолітніх, її розмір заробітної плати, чи кається вона за скоєне правопорушення, чи притягувався раніше до адміністративної відповідальності тощо. В матеріалах справі відсутні докази, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце явки за повісткою, зокрема, докази доведення до відома позивача змісту відповідної повістки або ознайомлення з її змістом, тобто у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема для проходження ВЛК, у зв?язку з чим мав би виконати відповідний обов?язок, закріплений мобілізаційним законодавством. 3 матеріалів справи також неможливо встановити чи повідомлявся позивач належним чином про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2025, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 14).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження; залучено до участі у справі у якості другого відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 15-16).
26.01.2026 до Київського районного суду м. Харкова надійшов відзив представника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 на адміністративний позов, в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 36-38).
На обґрунтування відзиву зазначає, зокрема, що ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим порушив вимоги абз. 1, абз. 4, підпункту 4 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487. З періоду оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 №303/2014) в України настав особливий період, який діє на сьогодні, тому відповідальність за встановлене правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Пунктом 3.8. Положення, визначено, що постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов?язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу. Документально оформлені результати проходження військовозобов?язаним медичного огляду ВЛК доставляються до районного (міського) ТЦК та СП не пізніше наступного дня після прийняття постанови про придатність військовозобов?язаного до військової служби. Постанова ВЛК щодо придатності військовозобов?язаного до проходження військової служби вноситься до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів не пізніше наступного дня з дня надходження відповідної постанови до районного (міського) ТЦК та СП. Згідно Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення», Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов?язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов?язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду». Виходячи з викладеного, всі особи, які не пройшли згідно вищевказаного закону повторний медичний огляд до 5 червня 2025 року вважаються такими, що вчинили адміністративне правопорушення, предбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 3 моменту введення в Україні правового режиму до дня написання адміністративного позову ОСОБА_1 не пройшов жодної Військово-лікарської комісії, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобовязаних та резервістів «Оберіг». ОСОБА_1 пройшов Військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_7 , вже після надсилання адміністративного позову, а саме 14.11.2025, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобовязаних та резервістів «Оберіг». Після вищенаведеного, ОСОБА_1 було подано у розшук як порушника військового обліку, а саме: не проходження (відмова від проходження) військово-лікарської комісії (п. 2 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист»). Таким чином, позивачем не дотримано вищенаведені вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тим самим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 29.10.2025 щодо позивача уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_8 винесено постанову №R149012 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП.
В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в прохальній частині позовної заяви позивач ОСОБА_1 просив слухати справу без участі позивача (а.с. 10).
В судове засідання представники відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.
Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 .
29.10.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , винесено постанову №R149012 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно якої за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервистів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК (п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 12).
Постановою №R149012 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 29.10.2025 накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000,00 грн. (а.с. 12).
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до частини 3 статті 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП).
Згідно ч. 9 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про оборону України, особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Обов`язок проходити медичний огляд також визначений абзацом 4 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
04.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (в подальшому № 3621-IX від 21.03.2024 р.).
Зміни внесені, зокрема, до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 38, ст. 324 із наступними змінами), а саме до статей 14 та 26. Внаслідок таких змін поняття «обмежена придатність» для визначення придатності особи до військової служби, виключене.
Відповідно до Закону України № 4235-ІХ від 12.02.2025 «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Тобто, оскільки таке поняття як «обмежена придатність» виключене із Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", законодавець передбачив обов`язок громадян, які належали до категорії з «обмеженою придатністю», самостійно пройти повторний медичний огляд для визнання придатності до військової служби, з урахуванням внесення змін законодавства.
Абзацом 3 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у визначені у ній місце та строк.
Відповідно до пункту 2 частини 1 додатку 2 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Таким чином, на позивача, як на особу, визнану обмежено придатною до військової служби до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-IX від 21.03.2024 р., в редакції Закону № 4235-ІХ від 12.02.2025, покладався обов`язок пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби в строк до 05.06.2025, шляхом самостійного звернення до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста для отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Згідно наданого представником відповідача витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_1 був визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, та 14.11.2025 протоколом №2025-1114-1358-3133-0 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 визнаний придатним (а.с. 39).
Як вбачається з матеріалів справи, з часу набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-IX від 21.03.2024, в редакції Закону № 4235-ІХ від 12.02.2025, тобто, з 05.05.2024 по 05.06.2025, повторно медичний огляд позивач не проходив.
Із врахуванням вищевикладений обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 № R149012 від 29.10.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. обґрунтована, та винесена у строки, передбачені ч. 9 ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, оскільки позивач самостійно не вжив заходів щодо отримання направлення на ВЛК для походження повторного медичного огляду до 05.06.2025 і такий огляд не проходив, відповідно в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-
УХВАЛИВ:
В задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Суддя С.О. Муратова