ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року	Львів	Справа № 260/9724/25 пров. № А/857/3626/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І., 
за участю секретаря Єршової Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року (ухвалене головуючим – суддею Гаврилко С.Є. у м. Ужгород) у справі № 260/9724/25 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Гаринець О.І. про накладення штрафу від 20.11.2025 року у розмірі 10 200 грн у виконавчому провадженні №77058811.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що розмір грошового забезпечення стягувача з 01.02.2023 змінився, у зв`язку з цим, Головне управління здійснило перерахунок та виплату пенсії у встановленому законодавством максимальному розмірі, що в даному випадку є вже новим спором між сторонами виконавчого провадження. Враховуючи вищезазначене, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 по справі №260/5878/24 виконано згідно норм чинного законодавства України в сфері пенсійного забезпечення та в межах покладених зобов`язань. Головне управління у листі від 17.02.2025 №0700-0404-5/9441 надавало вичерпні роз`яснення відповідачу щодо виконання рішення суду по справі №260/5878/24, що підтверджується копіями перерахунків пенсії стягувача, а також, було повідомлено причини відсутньої доплати різниці в пенсії за минулий час після перерахунку, а саме, розмір пенсії до виплати не змінився та був залишений у розмірах, які встановилися після виконання перерахунків пенсії на виконання попередніх рішень судів на користь гр. ОСОБА_1 .
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 відмовлено в задоволенні адміністративного позову.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що з долучених до матеріалів справи протоколів перерахунку пенсії ОСОБА_1 слідує, що перерахунок пенсії вказаного особи проведено, за наслідком якого підсумок пенсії становив 25713,78 грн. Однак нарахований розмір пенсії обмежено позивачем (боржником) сумою 23610 грн, тобто перерахунок пенсії здійснено з обмеженням максимальним розміром. Наведене свідчить про невиконання позивачем рішення суду без поважних причин та, як наслідок, про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови від 20.11.2025 про накладення штрафу в сумі 10200 грн у виконавчому провадженні № 77058811. 
Судом встановлено, що на час винесення оскаржуваної постанови, відповідач мав встановлені законом підстави на винесення такої, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області не було надано доказів повного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/5878/24 та не вжито належних заходів для його виконання, поважних причин не встановлено.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким задовольнити позов.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін з наступних підстав. 
З матеріалів справи слідує, що 09.12.2024 рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/5878/24, яке набрало законної сили 08.01.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №17 від 28.02.2024, виданої Головним управлінням ДСНС України в Закарпатській області з розрахунку 82% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/11144/23 та проведених раніше виплат.
29.02.2024 за рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/11144/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження з 01.05.2022 пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, тобто десятьма прожитковими мінімумами встановленим для осіб, які втратили працездатність. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.05.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 82% відповідних сум грошового забезпечення призначеної пенсії, без обмеження її максимальним розміром, тобто десятьма прожитковими мінімумами встановленим для осіб, які втратили працездатність.
05.02.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Гаринець О.І., розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/5878/24, виданого 16.01.2025 та відкрито виконавче провадження ВП № 77058811, за винесеною постановою надано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області строк 10 робочих днів для виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/5878/24 (а.с. 6). 
17.02.2025 Головне управління ПФУ в Закарпатській області листом № 345/5-25 «На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження» повідомило Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області, що з 01.02.2023 здійснено перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №17 від 28.02.2024, виданої Головним управлінням ДСНС України в Закарпатській області з розрахунку 82% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/11144/23 та проведених раніше виплат. При обчисленні пенсії ОСОБА_1 після виконання попередніх рішень суду був застосований максимальний розмір пенсії згідно ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, отже розмір пенсії до виплати не змінився та був залишений у розмірі 10 прожиткових мінімумів, у зв`язку із чим доплата різниці в пенсії за минулий час відсутня. Підсумовуючи вищевикладене, виконання рішення суду здійснено Головним управлінням згідно норм чинного законодавства України в сфері пенсійного забезпечення та в межах покладених на Головне управління зобов`язань у судовій справі №260/5878/24. Оскільки доплата за минулий період відсутня, рішення суду виконано у повному обсязі (а.с. 7).
13.08.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Гаринець О.І. прийнято постанову про накладення штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
Постановою старшого державного виконавця Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області про накладення штрафу від 20 листопада 2025 року у виконавчому провадженні № 77058811 на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - накладено штраф у розмірі 10200 грн за повторне невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/5878/24 без поважних причин (а.с. 13).
Вважаючи спірну постанову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно приписів ст. 129-1 Конституції суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 1 ст. 18 наведеного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з п.п. 1, 16 ч. 2 ст. 18 згаданого Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Отже, аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження» Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Як встановив суд першої інстанції та згадувалось вище, що 29.02.2024 рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/11144/23, яке набрало законної сили 01.04.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.05.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 82% відповідних сум грошового забезпечення призначеної пенсії, без обмеження її максимальним розміром, тобто десятьма прожитковими мінімумами встановленим для осіб, які втратили працездатність.
09.12.2024 рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/5878/24, яке набрало законної сили 08.01.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №17 від 28.02.2024, виданої Головним управлінням ДСНС України в Закарпатській області з розрахунку 82% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/11144/23 та проведених раніше виплат.
05.02.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Гаринець О.І., розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/5878/24, виданого 16.01.2025 та відкрито виконавче провадження ВП № 77058811, за винесеною постановою надано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області строк 10 робочих днів для виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/5878/24 (а.с. 6). 
13.08.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Гаринець О.І. прийнято постанову про накладення штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
Постановою старшого державного виконавця Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області про накладення штрафу від 20.11.2025 у виконавчому провадженні № 77058811 на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - накладено штраф у розмірі 10200 грн за повторне невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/5878/24 без поважних причин (а.с. 13).
Як вбачається із КП «Діловодство спеціалізованого суду» рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.09.2025 у справі № 260/6876/25 у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні № 77058811 - відмовлено повністю.
Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд виходив з того, що станом на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу, рішення суду у справі № 260/5878/24, на підставі якого видано виконавчий лист боржником не виконано, так як позивач здійснивши перерахунок пенсії обмежив таку максимальним розміром, відповідно до протоколів перерахунку пенсії, які наявні у матеріалах виконавчого провадження. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження не виконання рішення суду з поважних причин.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі № 260/6876/25 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишено без задоволення. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.09.2025 у справі № 260/6876/25 залишено без змін.
Відтак, правильно суд першої інстанції відзначив, що постанова про накладення штрафу в розмірі 5100 грн, що була предметом спору у справі № 260/6876/25 (невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії), є передумовою виникнення правовідносин між сторонами по цьому спору - на позивача накладено подвійний штраф в розмірі 10200 грн за повторне невиконання рішення суду без поважних причин.
Щодо повторного невиконання рішення суду, то суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів виконання рішення суду на вимогу державного виконавця, яка зазначена у постанові про накладення штрафу, що також підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 73386463.
Натомість з долучених до матеріалів справи протоколів перерахунку пенсії ОСОБА_1 слідує, що перерахунок пенсії вказаного особи проведено, за наслідком якого підсумок пенсії становив 25713,78 грн. Однак нарахований розмір пенсії обмежено позивачем (боржником) сумою 23610 грн, тобто перерахунок пенсії здійснено з обмеженням максимальним розміром (а.с. 11).
Наведене свідчить про невиконання позивачем рішення суду без поважних причин та, як наслідок, про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови від 20 листопада 2025 року про накладення штрафу в сумі 10200 грн у виконавчому провадженні № 77058811.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі № 260/9724/25 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 25 лютого 2026 року