Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2026  	Справа №607/10042/25 Провадження №2/607/799/2026	

м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
 
головуючого судді Вийванка О. М. 
 
за участю секретаря судового засідання Дудченко Ю. Р. 
представника позивача Завацького В. М. представника відповідачів Вільотник Г. С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Тернопільводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Байковецьке» про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

 
Позивач Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» (надалі – КП «Тернопільводоканал») звернулося до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Байковецьке» про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що відповідачі є співвласниками житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 11.09.2023 та 20.11.2024 працівниками Комунального підприємства «Тернопільвоканал» встановлено, що вказаний житловий будинок самовільно підключений до міської фекальної каналізаційної мережі. Абонентами підприємства вказані споживачі не є. З огляду на це, стоки скидаються без належних на те правових підстав, а приєднання до каналізаційних мереж є самовільним. Підприємство прийняло рішення провести нарахування за фактично надані послуги централізованого водовідведення відповідно до п. 6 Розділу 4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.
З урахування того, що працівниками КП «Тернопільводоканал» було прийнято до розрахунку діаметр вводу на свердловину 15 мм, а розрахунковим періодом для проведення нарахувань був грудень 2023 року та зважаючи, що Правилами визначено швидкість руху води в трубопроводі 0,7 м/с, то сума до оплати визначається наступним чином: 320,468 м3 (кількість води, що проходить через трубопровід Д 15 мм) х на тариф (19,116 грн.) = сума до оплати в розмірі 6126,07 грн, що разом становить суму 12 252,14 грн.
У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 12 252,14 грн, а також понесені судові витрати по справі в розмірі 3028,00 грн сплаченого судового збору.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав та обґрунтувань, викладених у ньому. 
Представник відповідачів у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову, з підстав, що вони є власниками житлового будинку по АДРЕСА_1 . 25.03.2021 з комунальним підприємством «Байковецьке» Байковецької сільської ради Тернопільського району укладено договір № 60 про використання комунальної каналізаційної мережі с. Байківці. 
Щодо акту слід зазначити, що проведення обстеження без представників Байковецької сільської ради унеможливлює встановлення факту чи справді водовідведення здійснювалося з будинку по АДРЕСА_1 , оскільки житловий будинок є зблокований з 4 іншими житловими будинками АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 . Акт обстеження не були підписані відповідачами, також проведені нарахування як зазначається за період 11.09.2023-20.11.2024, а не з періоду 06.06.2018, від часу переходу права власності. Самовільне, необґрунтоване нарахування заборгованості та ще й невідомо за що є незаконним.
Третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Байковецьке» у судове засідання не з`явилося, однак подало заяву про розгляд справи без його участі. 
При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду постановлено заочний розгляд справи.
Рішення суду про задоволення позовних вимог.
Ухвалою суду скасоване заочне рішення суду та призначено справу до розгляду. 
Ухвалою суду відмовлено про залучення до участі у справі співвідповідача та в прийнятті заяви про зміну предмету спору та залучено третю особу на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Байковецьке». 
Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.
Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
Суд, встановив, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,є співвласниками житлового будинку загальною площею 160,6 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 388249565 від 25.07.2024.
11.09.2023 та 20.11.2024 представниками КП «Тернопільводоканал» було складено акт технічного обстеження водопровідних мереж та акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування приватного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Під час обстеження встановлено, що даний будинок підключений до міської фекальної каналізаційної мережі. Відведення каналізаційних стоків із даного житлового будинку здійснюється самовільно через сільську каналізаційну мережу, яка в подальшому приєднана до каналізаційної мережі м. Тернопіль. Водопостачання житлового будинку здійснюється через власну свердловину, діаметр вводу в житловий будинок становить 15 мм. Споживач не є абонентом КП «Тернопільводоканал».
Позивачем КП «Тернопільводоканал» надіслано на адресу відповідачів попередження про те, що станом на 01.07.2024 заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою становить 6126,07 грн, рекомендовано негайно сплатити заборгованість.
Згідно з розрахунком ціни позову за грудень 2023 року по травень 2025 року КП «Тернопільводоканал» (особовий рахунок НОМЕР_1 , адреса вул. Богата, 11А с. Байківці) заборгованість відповідачів перед позивачем складає 12 252,14 грн.
25.03.2021 з комунальним підприємством «Байковецьке» Байковецької сільської ради Тернопільського району укладено договір № 60 про використання комунальної каналізаційної мережі с. Байківці (масив Гаї Ходорівські). 
Відповідно до якого власник мереж зобов`язується забезпечити технічну можливість приймання (транзиту) від користувача стічних вод, а користувач зобов`язується здійснювати своєчасне відшкодування витрат власника мереж, понесених останнім за обслуговування каналізаційної мережі. Відшкодування здійснюється у формі абонентської плати за користування комунальною каналізаційною мережею в с.Байківці (масив Гаї Ходорівські). За даним договором встановлюється цілодобовий режим приймання (транзиту) стічних вод (п.п.1.1, 1.2 Договору).
Згідно із п.1.3 Договору власник мереж забезпечує транзит стічних вод до межі балансової належності належної йому комунальної каналізаційної мережі в с.Байківці (масив Гаї Ходорівські).
Відповідно до п. 3.1 Договору власник мереж зобов`язаний утримувати каналізаційну мережу в с.Байківці (масив Гаї Ходорівські) у належному технічному стані, забезпечувати технічну можливість приймання (транзиту) від користувача стічних вод.
Договір укладений на строк з 25.03.2021 до 31.12.2021. Договір набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд (п.10.2 договору).
Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідачів на його користь заборгованість в розмірі 12 252,14 грн, оскільки фактично користувалися ними як споживачі житлово-комунальних послуг.
Суд не погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.
Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Частина 1 ст. 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правовідносини, які виникли між сторонами цього спору, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Водним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України.
Відповідно до частин 1, 3 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг, зокрема, з постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини, зокрема, у сфері централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
У вказаному Законі терміни «виконавець комунальної послуги» та «індивідуальний споживач» вживаються в такому значенні: виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Так, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно з пунктами 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Виконавцем послуг з централізованого водовідведення є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Згідно із ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Згідно з розділом 4 «Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України», затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27.06.2008 №190: 1.Не допускається будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів); 2. Самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається: приєднання до водорозбірної колонки за відсутності технічних умов; приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, здійснене за відсутності технічних умов; приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, здійснене із порушенням наданих виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення технічних умов; приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, виконане без участі представників виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення або із порушенням вимог розділу III цих Правил; користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення без укладання із виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення договору про надання таких послуг; самостійне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення; відсутність або невідповідність нормам розміщення споживачем засобів комерційного обліку води; зафіксовані виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення факти пошкодження пломб, індикаторів впливу магнітного поля, втручання у роботу та виведення з ладу вузлів комерційного обліку води; використання води для господарських потреб з самостійних протипожежних систем, що живляться від спільних мереж; недопущення чи перешкоджання виконавцю послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення у встановленні чи опломбуванні вузла комерційного обліку чи його елементів, проведенні обстеження мереж водопостачання та водовідведення споживача та їх обладнання, знятті показників засобу обліку.
Споживачі, у яких виявлено порушення, відповідно до цього пункту підлягають відключенню від системи централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення, а витрати на від`єднання/приєднання оплачуються цими споживачами.
3. Використання питної води для поливу дворових і прибудинкових територій та зелених насаджень, а також інших витрат води для утримання будинків, зокрема прибирання місць загального користування, без засобів обліку не допускається.
4. Факт самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення згідно з пунктами 1, 2 цього розділу фіксується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення за участю споживача, який самовільно приєднався до цих систем, про що складається акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування (додаток 4).
Якщо споживач відмовляється підписати акт, він підписується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення та не менше ніж двома свідками з обов`язковим зазначенням їх персональних даних; при цьому в акті робиться відповідний запис про таку відмову.
5. У разі незгоди споживача з діями виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення споживач може оскаржити їх в установленому законом порядку.
6. У разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0.7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води.
Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період самовільного користування становить тридцять діб.
Як вбачається з матеріалів справи, судом встановлено, що відповідачі не підключалися до систем централізованого водовідведення КП «Тернопільводоканал», а відповідно до договору між відповідачами і КП «Байковецьке», відповідач підключився до каналізаційної мережі КП «Байковецьке». Дана мережа знаходиться на балансі КП «Байковецьке» та охоплює масив Гаї Ходорівські села Байківці, в межах якого знаходиться належне відповідачу домогосподарство.
Відповідачі уклали договір про використання комунальної каналізаційної мережі із КП «Байковецьке», на балансі якого ця мережа і перебуває, разом із представником цього підприємства опломбував водомірний вузол та підключився до каналізаційної мережі саме КП «Байковецьке», а не КП «Тернопільводоканал».
Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що Відповідачі самовільно підключилися до мереж водовідведення Позивача.
Розрахунки заборгованості, на які посилається Позивач, не є первинними документами, які підтверджують надання послуг та користування відповідачами мережами водовідведення позивача, а отже не є належними доказами існування боргу.
Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, є внутрішніми документами позивача та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи надавалися послуги відповідачам, і за який строк, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем правил користування мережами водовідведення.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі N 219/1704/17.
Згідно з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Відтак, з огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що Позивачем не доведено належними та достатніми доказами факт самовільно підключилися Відповідачів належного їм будинку до мереж водовідведення Позивача, судом встановлено, що підключився належного Відповідачами будинку до каналізаційної мережі КП «Байковецьке», а не КП «Тернопільводоканал». 
Щодо інших доводів позивача у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про необґрунтованість позовних вимог.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд звертає увагу на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
За таких обставин, слід відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства «Тернопільводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Байковецьке» про стягнення заборгованості.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає. 
Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, суд вважає, що судові витрати покладаються на позивача. 
На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства «Тернопільводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Байковецьке» про стягнення заборгованості.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 
Учасники справи:
позивач Комунальне підприємство «Тернопільводоканал», унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 03353845, місцезнаходження м. Тернопіль вул. Старий Поділ, 7;
відповідачі:
1. ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .
2. ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Байковецьке», унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40411811, місцезнаходження с. Байківці, вул. Січових Стрільців, 43, Тернопільського району Тернопільської області. 
Повний текст рішення суду складено та підписано 02 березня 2026 року.
  Головуючий суддя  	О. М. Вийванко