Провадження № 2/537/151/2026
Справа № 537/6051/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2026 року        м. Кременчук 
Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючої судді – Мурашової Н.В., 
за участю секретаря – Дьяченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку спрощеного загального провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог.
24.09.2025 року ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь: 1) заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4082742, укладеним 25.10.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» з ОСОБА_1 станом на момент звернення до суду в розмірі 174797,62 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 22999,99 грн., заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором в розмірі 113157,65 грн., заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» в розмірі 38639,98 грн.; 2) судові витрати на судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.; 3) в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
В обґрунтування позову зазначено, що 25.10.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4082742 (далі – Договір кредиту), за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати в кредит грошові кошти в сумі 23000 грн. на строк 360 днів з 25.10.2023 року по 19.10.2024 року, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок/банківську картку НОМЕР_1 , який вказаний Клієнтом при укладенні Договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом 2% у день на залишок заборгованості. А Клієнт ОСОБА_1 зобов`язався повернути у встановлений строк кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом. Договір кредиту підписаний обома сторонами в електронній формі, з дотриманням вимог ЗУ «Про електронну комерцію», ст.639 ЦК України, зокрема підписаний ОСОБА_1 електронним підписом – одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, а саме через платіжну систему ТОВ «Пейтек Україна» успішно перераховало грошові кошти в сумі 23000 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 , зазначену позичальником ОСОБА_1 при укладенні договору. Проте ОСОБА_1 не виконав належним чином в повному обсязі своїх зобов`язань за Договором кредиту. 26.07.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» уклали Договір факторингу №26/07/2024, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним Договором кредиту. Отже до ТОВ «Українські фінансові операції» за Договором факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 року перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним Договором кредиту №4082742 від 25.10.2023 року, загальна сума заборгованості – 136157,64 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту – 22999,99 грн., заборгованість за процентами станом на день відступлення вимоги 26.07.2024 року – 113157,65 грн. Оскільки за Договором Факторингу від №26/07/2024 від 26.07.2024 року до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшло право вимоги за Договором кредиту №4082742 від 25.10.2023 року зі строком кредитування 360 днів, а саме з 25.10.2023 року по 19.10.2024 року, тому в межах строку дії договору (строку кредитування), правонаступник первісного кредитора ТОВ «Українські фінансові операції» у період після отримання права вимоги в межах строку кредитування, тобто з 27.07.2024 року по 19.10.2024 року (84 календарних днів) здійснив нарахуванням процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,0% в день – 38639,9832 грн. (23000 грн. х 2,0% =459,9998 грн. х 84 календарних днів = 38639,9832 грн. 
Отже позивач ТОВ «Українські фінансові операції», як правонаступник первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна», просив стягнути з позичальника ОСОБА_1 заборгованість за Договором кредиту №4082742 від 25.10.2023 року в розмірі 174797,62 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 22999,99 грн., заборгованості за процентами в межах строку кредитування, зокрема по процентам нарахованим первісним кредитором з 25.10.2023 року по 26.07.2024 року в розмірі 113157,65 грн., заборгованості за процентами, нарахованими новим кредитором ТОВ «Українські фінансові операції» з 27.07.2024 року по 19.10.2024 року в розмірі 38639,98 грн. Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань до спірним Договором кредиту, тому позивач ТОВ «Українські фінансові операції» звернувся до суду за захистом, відповідно до вимог ст.ст. 512, 516, 526, 530, 610, 612, 625,628, 631, 1046, 1048, 1054, 1055, 1077, 1078, 1080, 1082 ЦК України, ст.55 ЦПК, просив задовольнити позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором кредиту №4082742 від 25.10.2023 року, а також понесені судові витрати на судовий збір, сплачений при поданні позову, в розмірі 2422,4 грн., витрати на правову допомогу адвоката – 10000 грн. Також за прострочення виконання грошового зобов`язання, ТОВ «Українські фінансові операції» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь на підставі ст.625 ЦК України, ст.265 ЦПК України інфляційні втрати та 3% річних від суми боргу до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства.

Рух справи.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання, за клопотанням позивача витребувано докази. (а.с.115-116).
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.10.2025 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с. 127).

Позиція учасників процесу в судовому засіданні.
Позивач ТОВ «Українські фінансові операції» не направив в судове засідання свого представника, хоча був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи. Подав заяву (в позові), в якій просив розглянути справу без участі його представника. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. (а.с. 14).
Відповідач ОСОБА_1 не з`явилися в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. 
Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Обставини, установлені судом.
25.10.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» з ОСОБА_1 уклали Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4082742 (далі Договір кредиту), за умовами якого укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «Credit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході в особистий кабінет, в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товаристом правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і Підключення до Вебсайту/ІКС Товариства. Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 23000 грн. Строк кредиту – 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів, згідно з Графіком платежів, що є Додатком №1 до цього Договору кредиту. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Стандартна процентна ставка – 2,00% в день та застосовується в межах строку кредиту. Знижена процентна ставка – 0,02% в день та застосовується на таких умовах: якщо Клієнт до 23.11.2023 року (включно) або протягом трьох календарних днів , що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.5.1. за стандартною ставкою за весь строк кредиту 32646,25% річних, 1.5.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 7354,46% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на Дату украдення Договору складає: 1.6.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 188600,00 грн., 1.6.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 174938,00 грн. 
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) 5355хххххх7775. Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього Договору. Отже дати надання кредиту: 25.10.2023 року або 26.10.2023 року. 
Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Роз`яснення щодо процентів: економічна сутність процентів – плата за користування кредитом, база для розрахунку процентів – залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня протягом строку кредиту, порядок обчислення поцентів здійснюється за формулою: проценти = «база для розрахунку процентів, з урахуванням умов п.3.2. Договору» помножити на «процентну ставку вказану у п.1.4 цього Договору кредиту, яка діє у відповідний період строку кредиту, з урахуванням умов Договору». До періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день фактичного повернення кредиту. (а.с. 22-31).
Згідно з Додатком №1 від 25.10.2023 року до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №44082742 від 25.10.2023 року, Графік платежів, який розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки (за наявності), виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, визначені в Договорі кредиту. Період знижки до 23.11.2023 року (включно). Сплата платежів на погашення кредиту кожні 30 днів з дня його видачі, перший платіж 23.11.2023 року – 138,01 грн. (з яких на тіло кредиту 0,01 грн., на відсотки за користування кредитом 138 грн.) наступні 11 платежів щомісячно по 13799,99 грн., останній платіж 19.10.2024 року – 22999,99 грн. Тому чиста сума кредиту за розрахунковий період з врахуванням зниженої процентної ставки – 174937,89 грн., з них сума кредиту – 23000 грн, що погашається в останній платіж, проценти за користування кредитом 151937,89 грн. Реальна річна процента ставка – 7350,79 %, загальна вартість кредиту – 174937,89 грн. (а.с.32, 21).
Наведені умови Договору кредиту продубльовано в Паспорті споживчого кредиту/Інформація, яка надається споживачу для укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). (а.с.17-20). Також подані Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», затверджені наказом Директора Товариства від 08.05.2023 року №36-ОД, які набрали чинності з 09.05.2023 року. (а.с.47-58).
Кредитний договір №4082742 від 25.10.2023 року з додатками підписані сторонами, зокрема ОСОБА_1 електронним підписом – одноразовим ідентифікатором Е545 25.10.2023 року.
21.02.2022 року Клієнт ТОВ «Лінеура Україна» та Фінансова компанія ТОВ «Пейтек Україна» уклали Договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1, за умовами якого Фінансова компанія за дорученням Клієнта на підставі окремо укладеного кредитного договору між Клієнтом та Споживачем (Отримувачем), за допомогою сервісу Фінансової компанії здійснює переказ коштів в національній валюті України з метою видачі кредитів від Клієнта на картки Отримувачів. (а.с.80-85).
Згідно з листом ТОВ «Пейтек Україна» вих№20240726-3328 від 26.07.2024 року, на виконання Договору про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022 року перерахували 25.10.2023 року о 10:47:30 від ТОВ «Лінеура Україна» 23000 грн. Номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» - 0c85c0ae-e72d-494c-9784-67b6e91750eb, номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» - 40827421698220046, Session ID – 021747082685, сайт торговця – https://credit7.ua, Код авторизації - 241762, Банк-еквайер – АТ «ПУМБ», Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 . (а.с.42). 
АТ «ПУМБ» листом №КНО-07.85/13010БТ від 29.09.2025 року надали інформацію на виконання ухвали суду про витребування доказів, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , належить платіжна картка № НОМЕР_3 , рахунок № НОМЕР_4 . Операція на суму 23000 грн. 25.10.2023 року о 10:47:31 проведена з використанням сервісу переказу коштів через АТ «ПУМБ». Між Банком та ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» було укладено договір, за яким Банк надав послуги переказу коштів. В Банку наявна лише часткова інформація щодо операції, а саме що кошти направлені на картку № НОМЕР_3 , яка випущена на ім`я ОСОБА_1 на суму 23000 грн. 25.10.2023 року о 10:47:31. З метою отримання деталізованої інформації звертайтеся до ТОВ «ПЕЙТЕК Україна». (а.с.120).
26.07.2024 року Фактор ТОВ «Українські фінансові операції» та Клієнт ТОВ «Лінеура Україна» уклали Договір Факторингу №26.07.2024, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню запорушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додаку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається після підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі – 1671256,73 грн. на рахунок Клієнта, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. (а.с. 84-94).
Фактор ТОВ «Українські фінансові операції» та Клієнт ТОВ «Лінеура Україна» підписали Акт прийому передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 року, тобто Додаток №2 до цього Договору. (а.с.110).
Згідно з платіжним інструкцією №1 від 02.08.2024 року, ТОВ «Українські фінансові операції» сплатило ТОВ «Лінеура Україна» 1671256,73 грн. за Договором факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 року. (а.с.100).
ТОВ «Лінеура Україна» направило повідомлення боржникам про відступлення права вимоги за кредитними договорами, із наведенням реквізитів на оплату боргу за кредитом, за номером мобільного телефону, вказаним ним у договорі, а також у особисті кабінети. (а.с.39).
Згідно з витягом з реєстру боржників – Додатку №1 до Договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 року зазначено передачу прав вимог від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Українські фінансові операції» за Договором кредиту № 4082742 від 25.10.2023 року з боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 із нарахованою заборгованістю 136157,64 грн., з яких за тілом кредиту – 22999,99 грн., за процентами за користування кредитом – 113157,65 грн. (а.с. 58-59).
За розрахунком заборгованості по Договору кредиту №4082742 від 25.10.2023 року, виконаного ТОВ «Лінеура Україна» станом на день відступлення права вимоги 26.07.2024 року вбачається, що 25.10.2023 року ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 23000 грн., з 25.10.2023 року по 23.11.2023 року включно за користування кредитом нараховано знижену проценту ставку 0,02% в день від залишку заборгованості по кредиту (4,6 грн. у день від залишку заборгованості за кредитом). З 24.10.2023 року по 26.07.2024 року включно за користування кредитом нараховано стандартну процентну ставку 2,0% в день від залишку заборгованості по кредиту (459,99 грн. у день). ОСОБА_1 частково виконав свої зобов`язання за Договором кредиту, погасив заборгованість по тілу кредиту 0,01 грн., по процентам за користування кредитом 138 грн., а саме 23.11.2023 року оплатив заборгованість по тілу кредиту 0,01 грн., по процентам за користування кредитом 138 грн., Отже станом на 26.07.2024 року ОСОБА_1 мав заборгованість за Договором Кредиту №4082742 від 25.10.2023 року в розмірі 136295,65 грн., з яких за тілом кредиту 22999,99 грн., за процентами з користування кредитом 113157,65 грн. (а.с.60-65).
За розрахунком заборгованості по Договору кредиту №4082742 від 25.10.2023 року, виконаного ТОВ «Українські фінансові операції» за період після відступлення права вимоги з 27.07.2024 року до закінчення строку кредитування 19.10.2024 року, ОСОБА_1 нараховано заборгованість в розмірі 38640,00 грн. за умовами Договору кредиту за процентами за користування кредитом із розрахунку 2,0% в день на залишок заборгованості по тілу кредиту – 22999,99 грн. (а.с.66-67).
В обгрунтування розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договору кредиту №4082742 від 25.10.2023 року із застосування денної процентної ставки за умовами договору на момент його укладання – позивач ТОВ «Українські фінансові операції» подав лист роз`яснення норма права НБУ №14-0004/12907 від 19.02.2024 року. (а.с.96-99). 

Норми права, мотиви ухваленого рішення.
Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.
У ст. 1054 ЦК України наведено визначення кредитного договору. 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
У ст. 1055 ЦК України наведена форма кредитного договору. 1. Кредитний договір укладається у письмовій формі. 2. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.2 ст. 1056 ЦК України, Позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до ст.1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У ст. 1049 ЦК України наведений обов`язок позичальника повернути позику. 1. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
У ст. 1050 ЦК України визначені наслідки порушення договору позичальником. 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.  2. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. 
У ст. 204 ЦК України установлено презумпцію правомірності правочину. Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.
В ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором.
В ст.546 ЦК України установлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора у зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
За змістом статей 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За положеннями ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
У ст. 1084 ЦК України наведені права фактора. Так, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо сума, одержана фактором від боржника, виявилася меншою від суми боргу клієнта перед фактором, який забезпечений відступленням права вимоги, клієнт зобов`язаний сплатити факторові залишок боргу.
Відповідно до ст. 1085 ЦК України про зустрічні вимоги боржника, якщо фактор пред`явив боржнику вимогу здійснити платіж, боржник має право пред`явити до заліку свої грошові вимоги, що ґрунтуються на договорі боржника з клієнтом, які виникли у боржника до моменту, коли він одержав повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові. Боржник не може пред`явити факторові вимоги до клієнта у зв`язку з порушенням ним умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Дослідивши подані суду докази, враховуючи наведені положення законодавства, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, за відсутності відзиву на позов відповідача, суд вважає доведеним факт укладення між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 . Договору про надання коштів на умовах споживачого кредиту №4082742 від 25.10.2023 року, який містить необхідні істотні умови, факт виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за цим договором, факт неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 свого зобов`язання за цим кредитним договором, факт набуття новим кредитором ТОВ «Українські фінансові операції» за Договором факторингу №26.07.2024 від 26.07.2024 року прав вимоги до ОСОБА_1 за спірним кредитним договором. За таких обставин суд вважає законними та обгрунтованими позовні вимоги ТОВ «Українські фінансові операції», й такими, що підлягають задоволенню. Отже с відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Українські фінансові операції» необхідно стягнути заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживачого кредиту №4082742 від 25.10.2023 року заборгованість у розмірі 174 797,62 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 22999,99 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 25.10.2023 року по 19.10.2024 року в розмірі нарахованими первісним кредитором в розмірі 151 797,63 грн.

Щодо судових витрат.
Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору – 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу – 10000 грн., що підтверджено документально.

Щодо застосування ч.10, ч.11 ст.265 ЦПК України.
ТОВ «Українські фінансові операції» у позові просили суд в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, а саме органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
Так, у ч.10 ст.265 ЦПК України зазначено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Так, у ч.11 ст.265 ЦПК України зазначено, що остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Отже такі повноваження, надані процесуальним законодавством, є правом, а не обов`язком суду.
Разом з тим, суд не може ухалити рішення, що прямо суперечить нормам матеріального право.
Так, п. 18 Прикінцевиз та перехідних положень ЦК України зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Керуючись положеннями п.18 Прикінцевих та перехідних положень, враховуючи, що з 24.02.2022 року і по теперішній час в Україні діє воєнний стан, суд не вбачає підстав, приймаючи рішення про стягнення боргу, зазначати в рішенні про нарахування відповідних відсотків та інфляційних втрат на підставі ч.2 ст.625 ЦК України до моменту виконання рішення, оскільки під час воєнного стану за кредитними договорами позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а нараховані платежі підлягають списанню.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Керуючись статтями 5-19, 76, 77, 81, 133, 141, 263-265, 280-282, 352,354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4082742, укладеним 25.10.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» з ОСОБА_1 , станом на 19.10.2024 року заборгованість в розмірі 174 797,62 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 22999,99 грн., заборгованість за процентами за користуваня кредитом – 151 797,63 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» судові витрати на судовий збір – 2422,40  грн., судові витрати на професійну правничу допомогу – 10000 грн.
Відмовити в задоволенні інших вимог.
Інформація про сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», ЄДРПОУ 40966896, місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд.27, приміщення 2.
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складений 06.03.2026 року з підстав відключення електроенергії.

Суддя        Мурашова Н.В.