Справа №581/872/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Кузьмінський О. В.	
Номер провадження 33/816/902/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , за участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Козін Т.В., розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Козін Т.В. на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 грудня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу бухгалтером відділу освіти Синівської сільської ради,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, 
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 грудня 2025 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 31 жовтня 2025 року о 17 год 12 хв по вул. Русанівській в с. Липова Долина керувала автомобілем «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат якого становив 1,40 % проміле, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Козін Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 грудня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що матеріали справи не містять доказів підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Так, ОСОБА_1 при складанні адміністративного протоколу повідомила працівникам поліції, що спритні напої вживала в автомобілі, після того, як його зупинила. Окрім цього, як вбачається із долучених відеозаписів, працівники поліції під`їхали до автомобіля, який знаходився у нерухомому стані на узбіччі дороги. Таким чином, знаходження особи в стані алкогольного сп`яніння за кермом транспортного засобу, який не перебував у стані руху, не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, як убачається з долучених відеозаписів, ОСОБА_1 при складанні протоколу не роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Наявний у матеріалах справи акт огляду не складався у присутності ОСОБА_1 , нею не підписувався та не вручався другий екземпляр, що є грубим порушенням порядку оформлення вчиненого правопорушення. Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить виявлені в останній ознаки алкогольного сп`яніння.
У зв`язку з вищевикладеним, апелянт вважає, що зібрані матеріали не є належними та допустимими доказами щодо підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зібрані з порушенням норм права.
Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Козін Т.В. в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні. 
Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Козін Т.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає таке.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначених вимог дотримався у повному обсязі та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з урахуванням:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 499513 від 31 жовтня 2025 року;
- роздруківки з приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» № 3606 від 31 жовтня 2025 року, відповідно до якої у видихуваному повітрі ОСОБА_1 рівень алкоголю становив 1,40 % проміле;
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджено згода ОСОБА_1 із результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу газоаналізатора «Alcotest 6820»;
- відеозаписів із нагрудної камери поліцейського, якими зафіксовано виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля із застосуванням спеціального технічного засобу.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).
Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що 31 жовтня 2025 року о 17 год 12 хв на вул. Русанівській в с. Липова Долина, Сумської області, із застосуваннями звукових сигналів працівників поліції було зупинено автомобіль «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .
Водію ОСОБА_1 було оголошено причину зупинки, а саме не освітлення номерного знаку автомобіля. Під час встановлення особи водія, у останньої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота.
Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що остання погодилася.
Перед проведенням освідування, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду за допомогою приладу газоаналізатор ««Alcotest 6820», результат якого після продуття, становив 1,40 % проміле.
Із результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 погодилася та не висловила бажання їхати до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду.
Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджується з іншими доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом та про відсутність доказів керування нею автомобілем спростовуються наявним у справі відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.
Так, долучені відеозаписи дійсно не містять фіксації руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , проте зі змісту запису та інших доказів у справі вбачається, що до початку спілкування з поліцейськими та фіксування подій на відеокамеру, ОСОБА_1 керувала автомобілем.
Зокрема, на початку одного із відеозаписів зафіксовано як працівниками поліції з використанням звукової сирени, встановленої на службовому транспортному засобу, було зупинено автомобіль, який рухався попереду.
Відразу, після виходу поліцейського із салону службового автомобіля, останній прямує до транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився на узбіччі дороги, з увімкненими фарами та двигуном.
У салоні вказаного автомобіля, за кермом знаходилася ОСОБА_1 , якій було повідомлено про причини зупинки транспортного засобу, а саме не освітлені номерні знаки в темну пору доби.
Під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 не заперечувала керування автомобілем та просила відпустити її, тим самим намагалася уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Отже, відсутність на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського моменту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не може спростувати встановленого судом факту керування транспортним засобом. Зафіксована на відеозаписах інформація є достатньою для встановлення обставин справи, зокрема, щодо керування ОСОБА_1 автомобілем.
Таким чином, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи з нагрудної камери поліцейського підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, викладені у постанові судді, відтак доводи апеляційної скарги апелянта про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, є безпідставними.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено її права та обов`язки спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що остання ознайомлена з правами та обов`язками передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що нею поставлено власний підпис.
Окрім цього, як убачається із долучених відеозаписів, ОСОБА_1 не зверталася до поліцейського із вимогою про детальне роз`яснення їй прав та обов`язків, передбачені Конституцією України і КУпАП.
Посилання в апеляційній скарзі на невручення ОСОБА_1 другого примірника акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, знайшли своє підтвердження, однак вказане не є грубим порушення процедури огляду водія або ж істотним порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки вказаний акт не є основоположним документом, який встановлює істотні юридичні факти та тягне за собою правові наслідки.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями, зокрема у ньому не зазначено виявлені в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Так, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а не за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що не вимагає зазначення у протоколі виявлених ознак алкогольного сп`яніння.
Таким чином, наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків суду першої інстанції про наявність належних та допустимих доказів невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення.
Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що, суд першої інстанції всебічно, повно та неупереджено дослідив усі обставини справи, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на неї адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Отже, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому на підставі пункту 1 частини 7 статті 294 КУпАП вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника, без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
п о с т а н о в и л а:
Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Козін Т.В. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.