Справа № 464/7180/25
пр.№ 2-о/464/17/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2026 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Мички Б.Р.,
секретаря судових засідань Ільницької О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з його рідним братом ОСОБА_2 , який народився у м. Львові ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнання його членом сім`ї ОСОБА_2 станом на день загибелі. Свої вимоги обгрунтовує тим, що встановлення цього юридичного факту йому необхідно для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю члена сім`ї, а саме його брата – військовослужбовця на підставі пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991 року № 2011-XII, в редакції, яка діяла в період виникнення даних правовідносин (тобто станом на дату загибелі ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а саме для встановлення статусу особи, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі ОСОБА_2 . Заявник зазначає, що є рідним братом ОСОБА_2 , який, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, під час захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації загинув в населеному пункті Попасна Луганської області від отриманих травм, несумісних з життям, в результаті вибухового руйнування тіла. У зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 заявник звернувся до Міністерства оборони України через ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991 року № 2011-XII, в редакції, яка діяла станом на 09.04.2022 року (дату загибелі ОСОБА_2 ). Проте як вбачається з пункту 4 витягу з Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України і розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 81/д від 11.09.2025 року, документи заявника повернуті на допрацювання, оскільки заявник до своєї заяви не надав документів, які б відповідно до Сімейного кодексу України підтверджували, що заявник був членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 (зокрема, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення – про спільне проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків). У зв`язку з цим неможливо встановити право заявника на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови КМУ №168. Отже для отримання одноразової грошової допомоги заявнику необхідно встановити факт спільного проживання, спільного побуту, наявності прав та обов`язків членів сім`ї із своїм братом ОСОБА_2 , що зробити у позасудовому порядку не вбачається можливим. Тому заявник змушений звернутися до суду для встановлення цього юридичного факту. Заявник зазначив, що з 1987 року проживав однією сім`єю із своїм братом ОСОБА_2 , та батьками ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 . Квартира була отримана на підставі ордеру батьком заявника ОСОБА_2 , який на той час працював на Львівському ремонтному бронетанковому заводі. Заявник та його молодший брат ОСОБА_4 проживали з батьками однією сім`єю, завжди були дружніми, багато часу проводили разом. Брати навчалися в одній школі у Сихівському районі м. Львова. Заявник як старший брат завжди опікувався про молодшого брата, цікавився його справами. Не змінилися відносин братів і в дорослому житті. У 2010 році помер батько заявника та його брата – ОСОБА_3 . Після смерті батька квартира була приватизована на заявника, його брата ОСОБА_2 та його матір ОСОБА_1 в рівних частках. У 2009 році заявник уклав шлюб із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим переїхав проживати до м. Жовква Львівської області. Від цього шлюбу народилася донька ОСОБА_6 . Однак спільне сімейне життя не склалося, і у 2014 році заявник повністю припинив фактичні сімейні відносини із ОСОБА_5 , хоча їх шлюб офіційно розірваний не був. З огляду на це заявник повернувся на постійне місце проживання до м. Львова, де продовжив проживати у Квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , та відтоді відносин з дружиною не підтримує. Його брат ОСОБА_2 в період з 2010 по 2015 рік відбував покарання у місцях позбавлення волі, після чого також повернувся проживати у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . З того часу заявник проживали спільно у квартирі із братом ОСОБА_4 та їх матір`ю однією сім`єю, мали спільний побут. Своїми доходами брати розпоряджалися спільно. Оплачували комунальні послуги за квартиру, разом придбавали продукти харчування та предмети домашнього вжитку, спільно харчувалися та проводили спільно дозвілля. Протягом 2015 – 2018 р.р. Павло навчався у Львівській православній богословській академії, та працював, як і заявник, на різних роботах. У жовтні 2021 року померла мати заявника та його брата – ОСОБА_1 . Це не змінило відносин між братами. Павло вважав Заявника найріднішою людиною, адже сам так і не створив своєї власної сім`ї, дітей не мав. 26 лютого 2022 року у зв`язку із збройною агресією російської федерації ОСОБА_2 був призваний до лав ЗСУ для захисту Батьківщини, а ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 загинув під час захисту Батьківщини.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16.10.2025 року відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд за правилами окремого провадження.
Протокольною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 13.02.2026 року постановлено витребувати відомості щодо фактичного проживання заявника ОСОБА_7 на території Жовківської ОТГ, та направлено відповідний запит до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області. Від Жовківської міської ради надійшла відповідь на запит, яка приєднана до матеріалів справи.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03.03.2026 року витребувано у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України інформацію щодо наявності чи відсутності актових записів про шлюб та про народження дітей загиблого ОСОБА_2 . Від Органу ДРАЦС надійшла відповідь на виконання ухвали, яка приєднана до матеріалів справи.
Протокольною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03.03.2026 року зобов`язано заявника ОСОБА_1 надати суду відомості щодо наявності спадкоємців майна померлого ОСОБА_2 . На виконання протокольної ухвали ОСОБА_1 надано довідку нотаріуса , яка приєднана до матеріалів справи.
У судовому засіданні 03.03.2026 року заявник та його представник заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити.
Заявник ОСОБА_1 та його представник в судове засідання 03.04.2026 року не з`явилися, представник заявника - адвокат Йовдій Дмитро Васильович подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі заявника, викладені у заяві вимоги підтримав.
Заінтересована особа – Міністерство оборони України не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, про дату та час розгляду справи повідомлено належним чином. Від представника Міністерства оборони України через підсистему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення, в яких останній просить відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів спільного проживання заявника із загиблим, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків. Також у поясненнях наведені правові висновки Верховного Суду щодо неможливості встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу, якщо один з них перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , є рідним братом ОСОБА_2 , який народився у м. Львові ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 21.05.1981 року, Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 11.11.2003 року.
26 лютого 2022 року у зв`язку із збройною агресією російської федерації ОСОБА_2 був призваний до лав ЗСУ для захисту Батьківщини, що підтверджується повідомленням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26.02.2022 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 під час захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації військовослужбовець ОСОБА_2 загинув, що підтверджується Сповіщенням військової частини № НОМЕР_3 від 11.04.2022 року.
Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 від 12.04.2022 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).
Наказом командира 24 Окремої механізованої бригади (по особовому складу) № 47-РС від 03.05.2022 року рядового ОСОБА_2 виключено із списків особового складу ЗСУ, зазначено, що смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Після загибелі брата ОСОБА_2 заявник звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991 року № 2011-XII, в редакції, яка діяла на дату загибелі ОСОБА_2 .
Відповідно до пункту 4 Рішення Міністерства оборони України, оформленого Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України і розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 81/д від 11.09.2025 року документи заявника повернуті на допрацювання, та оскільки заявник до своєї заяви не надав документів, які б відповідно до Сімейного кодексу України підтверджували, що заявник був членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 (зокрема, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення – про спільне проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків). У зв`язку з цим комісія Міністерства оборони не змогла встановити право заявника на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 464/1103/23 від 26.07.2023 року за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_6 , про визнання протиправною відмови, зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу, встановлено, що « ОСОБА_2 проживав та був зарестрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 23.02.1999 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ; за даною адресою також був зареєстрований та проживав позивач».
Місце проживання заявника з 1996 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідкою просклад сім`ї, виданої ЛКП «Житловик-С» відділу житлового господарства Сихівської райдержадміністрації № 144 від 20.07.2022 року, відміткою про місце проживання в паспорті заявника.
Місце проживання ОСОБА_2 на дату його загибелі було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується Довідкою № 144 від 20.07.2022 року, з якої вбачається, що останній був зареєстрований за вказаною адресою до дня смерті – ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до відмітки про місце проживання в паспорті ОСОБА_2 був зареєстрований за даною адресою з 1999 року.
У 2010 році помер батько заявника та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 від 07.04.2010 року.
У 2010 році квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , була приватизована в рівних частках на заявника, ОСОБА_2 та їх матір ОСОБА_1 , що піддверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.12.2010 року, виданим ДП «Львівський бронетанковий ремонтний завод» 23.12.2010 року, Витягом про державну реєстрацію прав ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 28483544 від 23.12.2010 року.
У 2021 році померла матір заявника та ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_6 від 01.10.2021 року.
Як вбачається з Акту № 84 від 21.11.2022 року, затвердженого директором ЛКП «Житловик-С», ОСОБА_1 проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 до 28.08.2022 року, а ОСОБА_2 проживав за цією адресою до 26.02.2022 року. Заявник пояснив, що дата його проживання за даною адресою вказана в акті «до 28.08.2022 року» з тієї причини, що в цей день заявник вступив на військову службу до ЗСУ та відправився на Схід України для захисту Батьківщини. Водночас дата проживання його загиблого брата ОСОБА_2 за даною адресою вказана в акті «до ІНФОРМАЦІЯ_8 », оскільки в цей день його брат був мобілізований до лав ЗСУ.
З Довідки про обсяги заборгованості за житлово-комунальні послуги від 19.10.2005 року вбачається, особовий рахунок за послуги «квартплата» був оформлений на брата заявника – ОСОБА_2 .
З квитанцій про сплату комунальних послуг вбачається, що особові рахунки за послуги водопостачання, газопостачання, опалення, оформлені на заявника. 
В Полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності транспортних засобів № АР/5743429 від 06.11.2021 року у відповідному розділі зазначена адреса проживання заявника: АДРЕСА_2 .
В заявах ОСОБА_2 про приєднання № 1574446/180317 від 18.03.2021 року, № 1574446/180317 від 30.10. 2019 року, № 1574446/180317 від 17.03.2017 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб із АТ «Ощадбанк» щодо відкриття банківського рахунку, адресою його місця реєстрації та місця фактичного проживання зазначена: АДРЕСА_2 .
У виписці по картковому рахунку № НОМЕР_7 , відкритому на ім`я « ОСОБА_8 », адресою його проживання зазначено: АДРЕСА_2 .
Поховання ОСОБА_2 здійснив заявник, що підтверджується Довідкою виконкому Добросинсько-Магерівської сільської ради № 351 від 18.04.2022 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 00035380212 від 12.04.2022 року..
В Наказі командира військової частини НОМЕР_8 (по стройовій частині) № 110 від 28.04.2022 року про виключення з особового складу військової частини військовослужбовця ОСОБА_2 , його брат - ОСОБА_1 вказаний як член сім`ї загиблого. При цьому місцем проживання заявника зазначена адреса: АДРЕСА_2 .
Аналогічні за своїм змістом відомості містяться в Наказі командира 24 Окремої механізованої бригади (по особовому складу) № 47-РС від 03.05.2022 року..
В обліково-послужній карті військовослужбовця ОСОБА_2 форми № 6 в розділі «Склад сім`ї» зазначено заявника як брата. При цьому в розділі «Адреса сім`ї» вказана адреса: АДРЕСА_2 .
Відповіно до Довідки № 11/01-16 від 05.03.2026 року, виданою Цікало О.А., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, згідно із спадковою справою 2/24, заведеної 16.01.2024 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , єдиним спадкоємцем майна померлого є його брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Відповідно до Листа Відділу ДРАЦС у м. Львові Львівського міжрегіонального управління юстиції № 355/23.20-108 від 31.03.2026 року, не виявлено актових записів про шлюб та про народження дітей, батьком яких зазначений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Відповідно до Листа Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 399 від 16.02.2026 року ОСОБА_1 не зареєстрований на території села Крехів Львівського району Львівської області. Будь-які відомості, які б вказували на фактичне проживання ОСОБА_1 на території села Крехів Львівського району Львівської області в період з 2014 року по 2022 рік - відсутні.
Допитаний в судовому засіданні за його згодою як свідок заявник ОСОБА_1 повідомив, що після того, як батьком за місцем роботи отримано квартиру, їх сім`я переїхала проживати у квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вони з братом ОСОБА_4 навчалися в одній школі. Після школи заявник проходив строкову службу у ЗСУ, брат ОСОБА_4 тим часом навчався у Лвівській духовній семінарії. У 2009 році заявник зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , та переїхав проживати з нею до м. Жовква. У вересні-жовтні 2014 року заявник фактично припинив сімейні відносини з дружиною через те, що вона влаштовувала йому постійні сцени ревнощів через його спілкування з іншими жінками на заробітках у Польщі та постійні телефонні розмови з іншими жінками. Офіційно заявник так і не розірвав шлюб з ОСОБА_5 , оскільки новий шлюб заявник не мав намір укладати, і для нього ця обставина не мала значення. Заявник повернувся проживати до м.Львів, та з того часу проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім брата Павла, з ними також проживала їх матір, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 . Протягом цього часу заявник періодично їздив на заробітки до Польщі, працював у таксі. Тим часом його брат ОСОБА_4 працював у мережі магазинів «Велика рукавичка», їздив на заробітки до Чехії. З братом ОСОБА_4 заявник проживав однією сім`єю, вони спільно оплачували комунальні послуги, купляли продукти харчування та предмети домашнього вжитку. Такого не було, щоб хтось з них позичав в іншого кошти на ці витрати, а платив той, в кого була можливість у відповідний момент. При цьому заявник продовжував підтримувати відносини із своєю донькою, в межах своїх фінансових можливостей переказував кошти на її утримання, періодично приїздив до неї. З початком повномасштабної війни з рф ОСОБА_4 мобілізувався до ЗСУ, та ІНФОРМАЦІЯ_7 загинув у зоні бойових дій під час захисту Батьківщини. Про загибель брата заявнику повідомлено безпосередньо від 24-ї бригади. А територіальний центр комплектування повідомив про загибеь брата лише після того, як тіло брата вже знаходилося у морзі на АДРЕСА_3 . Військова частина та ТЦК знали про заявника як про брата загиблого, так як у всіх анкетних даних ОСОБА_4 вказував як члена сім`ї лише заявника. Заявник особисто здійснив поховання брата. Всі документи з військової частини, пов`язані з загибеллю брата, були надані заявнику. Заявник отримав від військової частини виплату нарахованого ОСОБА_4 грошового забезпечення та допомогу на поховання.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що є сусідкою заявника, та проживає з ним на одній сходовій площадці. Проживає там давно, з 1990-х років. Знає заявника та його брата ОСОБА_4 дуже давно. В 20-й квартирі по сусідству вони проживали давно з батьками. Спочатку помер їх батько, а потім матір, яка хворіла. Братів часто бачила разом, вони постійно між собою спілкувалися. Коли хворіла їх мати, вони доглядали її. Після загибелі ОСОБА_4 заявник проживає у квартирі один. Їй нічого не відомо про наявність власної сім`ї у ОСОБА_4 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомила, що є сусідкою заявника. Проживає у вказаному будинку від самого початку - з моменту заселення. Знає ОСОБА_11 та ОСОБА_4 з дитинства, її батьки працювали на заводі разом з батьками ОСОБА_11 та ОСОБА_4 . ОСОБА_11 та ОСОБА_4 проживали у квартирі по-сусідству спочатку з батьками, а після їх смерті - удвох. Їй було відомо, що ОСОБА_11 був одружений, але фактично із своєю дружиною не проживає приблизно з 2014 року, з того часу заявник постійно мешкає у квартирі по-сусідству. Заявник та ОСОБА_4 проживали як одна сім`я, вона часто бачила їх разом, відносини між братами були хороші. Власної сім`ї чи цивільної дружини ОСОБА_4 не мав. Про загибель ОСОБА_4 дізналася від ОСОБА_11 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що є сусідом заявника. Заявника та його брата ОСОБА_4 знає давно, вони проживали разом у квартирі по-сусідству як сім`я, спочатку з батьками, а потім удвох. Про дружину заявника йому нічого не відомо. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що вони одружилися з заявником у 2009 році, в цей час вона вже була була вагітною. До цього вони були знайомі з ОСОБА_11 приблизно 5 років. Бачили один одного за кордоном, але познайомилися поближче у Львові. Після одруження проживали з заявником у Жовкві у будинку її батьків. З 2014 року вона з заявником не проживає. Причиною припинення сімейних відносин вважає її ревнощі через те, що ОСОБА_11 постійно спілкувався з іншими жінками, не тримався вдома, постійно був в роз`їздах. Офіційно шлюб розірваний з заявником не був, оскільки вона не хотіла, щоб їх дитина зростала в сім`ї, де батьки розлучилися. Сама вона не мала наміру укладати новий шлюб, при цьому ОСОБА_11 не наполягав на розірванні шлюбу. Спілкуються з заявником щодо дитини, ОСОБА_11 забирав дитину до бабусі. Не перешкоджала ніколи спілкуванню заявника з дитиною. Аліменти з заявника не стягувала, оскільки останній добровільно передавав кошти на утримання дитини в межах своїх можливостей, при цьому розмір утримання вважає достатнім. Весь цей час ОСОБА_11 проживав у АДРЕСА_4 з матір`ю та братом ОСОБА_4 . Припускає, що після припинення їх сімейних відносин цивільної дружини у заявника не було, оскільки він не ставив їй вимогу про розірвання шлюбу. Була на похороні у ОСОБА_4 . Проте з ОСОБА_4 близько знайома не була, бачила його, коли приїздила в гості до їх матері. 
Судом встановлено, що обставини щодо факту спільного проживання заявника з його братом ОСОБА_2 , ведення спільного господарства, наявності взаємних прав та обов`язків станом на дату загибелі останнього, знайшли своє підтвердження дослідженими судом письмовими доказами в їх сукупності та показаннями свідків.
За таких обставин суд приходить до переконання, що факт перебування заявника у зареєстрованому шлюбі на момент загибелі його брата, не спростовує тієї обставини, що заявник та загиблий ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, адже дослідженими судом доказами підтверджено, що з 2014 року по дату загибелі ОСОБА_2 заявник не підтримував сімейні відносини та не проживав із своєю дружиною. 
Міністерство оборони України не скористалося правом участі в судовому засіданні, та не спростувало наявність наведених заявником обставин належними доказами. Суд також не вбачає підстав для врахування наведених представником Міністерства оборони України правових висновків Верховного Суду як на підставу для відмови у задоволенні заяви, оскільки наведені правові позиції Верховного Суду стосуються неможливості встановлення факту проживання саме жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу, якщо один з них перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Водночас предметом розгляду у даній сраві є встановлення факту проживання однією сім`єю заявника з його братом, отже ця справа є іншою за змістом правовідносин.
Розглядаючи вимоги заяви, суд застосовує до даних правовідносин такі положення законодавства України.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 2011-XII дія даного Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісті.
Частиною першою статті 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Тобто, вищевказаний Закон пов`язує право на отримання одноразової допомоги з настанням певних обставин, а саме: у разі загибелі, у разі встановлення інвалідності, у разі встановлення ступеня втрати працездатності.
Відповідно до частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Частиною 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України. На виконання частини 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII Постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», якою визначаються умови виплати одноразової грошової допомоги в період дії воєнного стану.
Як вбачається з правового висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року № 750/10356/16-а «…дата смерті військовослужбовця є визначальною обставиною для визначення дати виникнення у відповідних осіб права на отримання одноразової грошової допомоги та, відповідно, розміру для її нарахування».
Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, що діяла на період виникнення правовідносин, тобто станом на дату загибелі ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) визначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Так, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.
Суд враховує визначення понять «сім`я», «член сім`ї», сформовані в Рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, пунктом 6 мотивувальної частини якої встановлено, що до кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки.
Конституційний суд також зазначив, що членами сім`ї, є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 31.03.2020 у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).
Судом враховано правовий висновок Верховного Суду, сформований у Постанові від 28 січня 2026 року у справі № 724/4104/24 у справі, предметом розгляду якої було визнання членом сім`ї загиблого брата - військовослужбовця його сестру в ситуації, коли брат перебував у шлюбі, та мав із дружиною спільну дитину. 
Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, які підтверджують спільне проживання заявника та його загиблого брата, наявність спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимоги заявника про визнання його членом сім`ї його брата ОСОБА_2 станом на день його загибелі.
Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення статусу члена сім`ї загиблого брата для реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги, що підтверджено зокрема дослідженим судом витягом з Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 81/д від 11.09.2025 року. 
З огляду на це суд вважає, що встановлення цього факту породжує юридичні наслідки для заявника, адже з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації його прав на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, при цьому заявник не має іншої можливості встановити такий юридичний факт в позасудовому порядку, а отже мета звернення до суду є юридично обгрунтованою.
За змістом ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно із вимогами ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 справи про встановлення юридичних фактів підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.
Оскільки судом під час розгляду справи встановлено, що у загиблого ОСОБА_2 немає інших спадкоємців, окрім заявника, та немає інших осіб, які належать до кола отримувачів одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ, суд виснує про те, що предмет розгляду не пов`язаний з виникненням спору про право, а отже справа підлягає розгляду в поряду окремого провадження.
Згідно з ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на це судові витрати суд відносить на рахунок Заявника.
Керуючись статтею 3 Сімейного кодексу України, статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ (в редакції, яка діяла станом на 09.04.2022 року), пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, Постановою Кабінету Міністрів № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» статтями 13, 77-81, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 315-316, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , із своїм братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , станом на день його загибелі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , членом сім`ї його брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , станом на день його загибелі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 .
Заінтересована особа: Міністерство оборони України, місцезнаходження: 03168, місто Київ, просп. Повітряних сил, 6 код ЄДРПОУ 00034022.
Повний текст рішення складено 03 квітня 2026 року.

Суддя Б.Р. Мичка