Справа №571/3131/25
Провадження № 1-кп/571/88/2026

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 березня 2026 року селище Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 (приймав участь у режимі ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025181190000192 від 01.08.2025 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не інваліда, одруженого,  раніше не судимого, 
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, достовірно знаючи про те, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану, чоловікам - громадянам України віком від 18 до 60 років, а також жінкам військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, переслідуючи корисливий мотив і мету, направлену на отримання грошової винагороди, організував та сприяв у незаконному перетині через державний кордон України громадян України двох осіб призовного віку.
Так, за попередньою домовленістю ОСОБА_4 з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , 30.07.2025 приблизно о 12 год. 07 хв. останні прибули до околиці с. Люхча Сарненського району Рівненської області, де на них чекав сам ОСОБА_4 ще з однією невстановленою особою чоловічої статі, які перебували на транспортних засобах - мотоциклах.
В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , за вказівкою ОСОБА_4 , сіли на мотоцикли та почали рух в напрямку до кордону з Республікою Білорусь, де зупинились поблизу с. Карасин Сарненського району Рівненської області, та знову за вказівкою останнього дісталися до с. Шахи Сарненського району Рівненської області, а після цього до околиці с. Старе Село, Сарненського району, Рівненської області.
30.07.2025 приблизно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_4 прибув до лісового масиву неподалік с. Старе Село та приніс з собою продукти харчування. Після прийому їжі, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 передали ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 10000 доларів США за організацію їхнього незаконного переправлення через державний кордон України з республікою білорусь.
В той час ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу, а саме оперативним співробітником Служби безпеки України, голосом зробив попередження ОСОБА_4 про те, що він працівник Служби безпеки України та останнього буде затримано за вчинення вказаного кримінального правопорушення.
В свою чергу ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо, що перед ним перебуває працівник СБУ, намагався втекти, а ОСОБА_6 з метою затримання останнього, а також можливості подальшого вилучення та збереження речових доказів - грошових коштів, мобільних телефонів, застосував прийоми рукопашного бою відносно ОСОБА_4 , поваливши його на землю. Перебуваючи в положенні лежачи на землі, ОСОБА_4 стиснув своєю правою рукою статеві органи ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав фізичний біль.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , піднявшись на ноги, будучи обізнаним, що перед ним перебуває працівник СБУ, наніс не менше одного удару своєю правою рукою в область статевих органів ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми калитки зліва у вигляді надриву білкової оболонки нижнього полюсу лівого яєчка, поєднаної із гематомою лівої половинки калитки, які по критерію тривалого розладу здоров`я відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що підтверджується висновком експерта № 713 від 18.09.2025, а ОСОБА_4 втік з місця події.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю. Дав покази про обставини вчиненого ним кримінального правопорушненя, які відповідають обставинам, зазначеним у обвинувальному акті. Підтвердив, що особисто вибачився перел потерпілим, добровільно відшкодував матеріальну та моральну у повному обсязі потерпілому. 
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин суд, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі. Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому слідстві та судом не встановлено.
Застосування примусового лікування обвинувачений не потребує, що підтверджується довідками КНП «Рокитнівська БЛІЛ» (т.2 а.с.220).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, має сталі соціальні зв`язки (т.2 а.с.211), вперше притягується до кримінальної відповідальності (т.2 а.с.216,217), по місцю проживання характеризується позитивно (т.2 а.с.212), наявність декількох обставин, що пом`якшують його вину, зокрема визнання ним своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, відтсуність обтяжужчих покарання обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі, без ізоляції його від суспільства, з призначенням іспитового терміну, що буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.
Крім того, у даному кримінальному провадженні представником потерпілого заявлено цивільний позов на суму 179113,87 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну потерпілого відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Посилаючись на положення частин 1,3 ст.1195 ЦК України, якою передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі зобов`язна відшкодувати потерпілому заробіток (дохід) , втрачений ним внаслідок втрати чи зменшенння професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду, тощо, просить стягнути з ОСОБА_4 79113,87 грн.- майнової шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення та 100000 грн. моральної шкоди.
Проте, 05.03.2026 від потерпілого надійшла до суду із письмовою заявою від 28.02.2026, в якій він просить залишити без розгляду позовну заяву до ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що обвинувачений повністю відшкодував йому завдану матеріал ату та моральну шкоду, претензій до нього він не має. Підтвердив, що ОСОБА_4 вибачився перед ним. Також виловив свою думку щодо міри покарання. 
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371,373,374 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 1 (один) рік.
На підставі п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК Українипід час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди залишти без розгляду. 
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази 8 оптичних дисків для лазерних систем зчитвання об`ємом 4.7 GB кожен, на яких наявні відеозаписи та інша інформація, отримана за результатами НСРД, які отримані відповідно до ухвали Рокитнівського районного суду Рівненської області від 20.08.2025 справа 571/2394/25, провадження № 1-кс/571/364/2025: DVD-R№5/1-2064т, DVD-R №5/1-2063т, DVD-R № 5/1-2062т, DVD-R № 5/1-2061т, DVD-R № 5/1-2060т, DVD-R № 5/1-2059т, DVD-R № 5/1-2058т, DVD-R № 5/1-2057 т залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4  не обирався, до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку в суді
Суддя: