Справа № 569/555/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року 

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі – Ковальчук О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів в порядку спадкування.
В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати – ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, яку позивач в установлений законом строк та спосіб прийняв. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 року (яке законної сили 08.08.2024 року) було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті недоодержаної пенсії померлого чоловіка ОСОБА_3 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виплатити ОСОБА_2 недоодержану пенсію померлого чоловіка - ОСОБА_3 в сумі 215 716,28 грн., яка нарахована на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 року по справі № 460/23094/22.
Головне управління Пенсійного фонду України листом від 10.12.2025 року за № 1700-0203- 8/95881 повідомлено, що на виконання рішення у справі за № 460/28362/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_2 нараховано суму в розмірі 215 716,28 грн., яку внесено до Реєстру судових рішень. Оскільки з моменту смерті ОСОБА_2 минуло 6 місяців, то виплата заборгованості на виконання рішення суду буде здійснена правонаступнику ОСОБА_1 у разі заміни стягувача за судовим рішенням, згідно ухвали суду за наявності відповідного фінансування.
Зазначив, що є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою виданою приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Товтин Світланою Вікторівною 26.11.2025 року за № 51/01-16.
Ухвалою суду від 13 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання на 23 лютого 2026 року.
04.02.2026 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що ОСОБА_2 перебувала на обліку, як отримувач пенсії в разі втрати годувальника призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Враховуючи те, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , виплата пенсії припинена з 01.04.2025 року. 
На виконання рішення суду у справі за № 460/28362/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_2 нараховано суму в розмірі 215 716,28 грн. та внесена до Реєстру судових рішень. 
Оскільки, з моменту смерті ОСОБА_2 минуло 6 місяців, то виплата заборгованості на виконання рішення суду буде здійснена правонаступнику ОСОБА_1 у разі зміни стягувача за судовим рішенням, згідно ухвали суду за наявності відповідного фінансування. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Ухвалою суду від 23 лютого 2026 року закрито підготовче провадження по справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів в порядку спадкування та призначено справу до судового розгляду по суті на 02 квітня 2026 року.
Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, представником - адвокатом Пилипчук Л.М. подано через підсистему «Електронний суд» 01.04.2026 року заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність позивача.
Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в судове засідання не з`явилася, в п. 4 прохальної частини відзиву на позовну заяву просить розгляд справи проводити у відсутність представника.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 року у справі № 460/28362/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виплатити ОСОБА_2 недоодержану пенсію померлого чоловіка - ОСОБА_3 в сумі 215 716,28 грн., яка нарахована на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 року по справі № 460/23094/22.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Сергія НОМЕР_1 .
Відповідно до Свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого Отделом ЗАГС г. Ровно 07.02.1979 року позивач ОСОБА_1 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
Довідкою виданою приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Товтин С.В. 26.11.2025 року за № 51/01-16 підтверджується, що відповідно до матеріалів спадкової справи № 6/2025 заведеної та зареєстрованої 29.04.2025 року єдиним спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтями 1216, 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217,1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно ч. 1 ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
З огляду на положення ст.ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. 
Положення ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби,та деяких інших осіб» - суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
У разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду у справі № 560/14067/21 від 15.02.2024 року.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19. 
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що тлумачення ст. 1227 ЦК України доводить, що:
- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст. 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст. 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст. 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (ст. 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень ст. 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.
Тлумачення ст. 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.
ОСОБА_2 недоотримала нараховані їй на виконання судового рішення кошти в сумі 215 716,28 грн., зазначена заборгованість увійшла до складу спадщини після її смерті, яку прийняв позивач ОСОБА_1 , отже зазначена сума належить позивачу на праві власності в порядку спадкування.
Відповідно до ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1 725 гривень 73 копійки сплаченого ним судового збору. 
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів в порядку спадкування – задовольнити. 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , нараховані та недотримані нею кошти в розмірі 215 716,28 (двісті п`ятнадцять тисяч сімсот шістнадцять) гривень 28 копійок.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 725,73 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 20.05.1996 року, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. О.Борисенка, 7, код ЄДРПОУ - 21084076).

Суддя Рівненського
міського суду О.Я. Тимощук