ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року	Львів	Справа №460/12030/24 пров. №А/857/16306/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.03.2025р. в адміністративній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. до Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» про стягнення заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (суддя суду І інстанції: Дорошенко Н.О.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 24.03.2025р. м.Рівне; дата складання повного рішення суду І інстанції: 24.03.2025р.),-

В С Т А Н О В И В:

09.10.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» позивач Головне управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Рівненській обл. звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства /ПрАТ/ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» на його користь заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 126224 грн. 49 коп. за період квітень – вересень 2024 року включно (а.с.1-6).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників страви (у письмовому провадженні) (а.с.98 і на звороті).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.03.2025р. заявлений позов задоволено; стягнуто з відповідача ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» на користь позивача ГУ ПФ України в Рівненській обл. заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період квітень-вересень 2024 року, в розмірі 126224 грн. 49 коп. (а.с.112-114).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів», який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.116-126).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що чинним законодавством не визначено повноважень органів ПФ України на звернення до суду із розглядуваним позовом про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Також позивач не долучив до позовної заяви будь-яких документів, на підставі яких у відповідача виникло зобов`язання зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких позивачем встановлено заборгованість; спосіб виплати пенсії (зарахування на пенсійний рахунок в банку чи доставка підприємством поштового зв`язку); копії розпоряджень про призначення та підвищення пенсій пенсіонерам; докази донесення витрат на виплату та доставку пенсій за відповідні періоди тощо.
Тобто, факт виплати та доставки пенсій вказаним у позовній заяві особами за спірний період не підтверджено.

Позивач ГУ ПФ України в Рівненській обл. скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, дотримався вимог процесуального закону, через що ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.148-150).

17.11.2025р. позивач ГУ ПФ України в Рівненській обл. подав до апеляційного суду заяву про закриття провадження у справі, в якій просив закрити апеляційне провадження у зв`язку із погашенням спірного боргу (а.с.162-163).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, відповідач ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Рівненській обл. та відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є платником збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2004р. – платником страхових внесків згідно ст.15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності з 01.01.2004р. (а.с.86).

Заявлений позов стосується стягнення з відповідача суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п.2-8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період квітень-вересень 2024 року.
Зокрема, за даними обліку позивача за ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» обліковується заборгованість у сумі 126224 грн. 49 коп. з відшкодування фактичних витрат ПФ на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень-вересень 2024 року, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що вийшли на пенсію на пільгових умовах та до виходу на пенсію працювали у відповідача.
На виконання вимог п.6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затв. постановою правління ПФ України № 21-1 від 19.12.2003р., позивач скерував на адресу ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій (а.с.63-78).
Відповідач добровільно не відшкодував суму витрат, зазначену у вищевказаних розрахунках, що змусило позивача звернутися до суду.
Відповідно до відомостей позивача станом на час розгляду справи судом першої інстанції заборгованість відповідача по невідшкодованих фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за спірний період по вказаних пенсіонерах, складала 126224 грн. 09 коп.
Наведена заборгованість стверджується Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а також доказами призначення і виплати спірних пенсій (а.с.7-62, 63-78).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції доказів сплати заборгованості по фактичних витратах на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п.2-8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідачем не представлено.

Згідно із п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком; за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.
У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (п.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Статтею 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Процедуру відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначає Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затв. постановою правління ПФ України № 21-1 від 19.12.2003р.
Підпунктом 6.1. п.6 цієї Інструкції передбачено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із пп.6.2 п.6 вказаної Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», або із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених частинами другою і третьою статті 114 Закону, які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено.
Відповідно до пп.6.4 п.6 зазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Підпунктом 6.7 п.6 згаданої Інструкції передбачено обов`язок підприємства щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснювати відшкодування витрат ПФ України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах його працівникам до досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунок цих витрат.

Під час судового розгляду з`ясовано, що сума в розмірі 126224 грн. 09 коп. з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період квітень-вересень 2024 року, позивачем заявлена до стягнення згідно розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та згідно з пп. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.п.2-8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які направлялись позивачем відповідачу.
На підставі вказаних розрахунків у відповідача виник обов`язок відшкодувати пенсійному органу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, здійснених у квітні - вересні 2024 року.
Відповідачем у передбачені законодавством строки не здійснено відшкодування сум понесених позивачем витрат.
Зобов`язання відповідача за фактичними витратами на виплату та доставку пільгових пенсій у вказаній сумі підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та згідно з пп.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.п.2-8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Із доводів апеляційної скарги слідує, що відповідач не заперечує обов`язок відшкодувати пенсійному органу витрати на виплату та доставку пенсій, які призначені працівникам підприємства.
Водночас, відповідач не оскаржував розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а також не оспорював факти призначення спірних пенсій, а тому зазначені розрахунки вважаються узгодженими.
Згідно досліджених розрахунків загальна сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам, які підлягають до стягнення з відповідача за період з 01.04.2024р. по 30.09.2023р., становить 126224 грн. 49 коп.
Під час судового розгляду справи відповідачем не представлено будь-яких переконливих доказів щодо неправомірності та неправильності нарахування спірної суми заборгованості розмірі 126224 грн. 49 коп., також останнім не спростовано правильності нарахування розміру боргу.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
При цьому, до основних завдань, які стоїть перед органами ПФ України, відноситься забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплата пенсій.
Одним із джерел наповнення бюджету ПФ України є надходження від відшкодування фактичних витрат ПФ України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Добросовісне виконання суб`єктами господарювання свого обов`язку відповідно до закону брати участь у соціальному захисті громадян України є проявом соціальної відповідальності бізнесу, який враховує інтереси суспільства та бере на себе певну частину відповідальності за соціальний захист осіб, які його потребують.
Згідно зі ст.23 Закону № 1058-IV, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку. 
Оскільки відшкодування пільгових пенсій є обов`язковим платежем до бюджету, органи ПФ України мають право на звернення до суду із відповідними позовами для його примусового стягнення.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що відповідач як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівнику якої призначено пільгову пенсію, зобов`язаний сплатити пенсійному органу збір у визначеному відсотковому розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його працівнику, тобто, відшкодувати відповідачу фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 126224 грн. 49 коп.

Водночас, на час апеляційного розгляду справи спірна сума боргу є сплаченою ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів», що стверджується платіжною інструкцією № 3210 від 20.10.2025р. (а.с.164).

Колегія суддів відхиляє решта доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають; представлені позивачем докази є належними і допустимими, а відтак останні враховуються під час вирішення наведеного спору.

Із урахуванням наведеного, заявлений позов є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.
Також в порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів».

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Вирішуючи заявлене клопотання про закриття апеляційного провадження, колегія суддів враховує, що відповідно до ст.305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:
1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;
2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;
3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Оскільки факт погашення боргу в справі про стягнення пенсійним органом заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (тобто, відсутність предмету спору), не визначений ст.305 КАС України як підстава для закриття апеляційного провадження, тому правові підстави для закриття апеляційного провадження є відсутніми.
Звідси, в задоволенні клопотання ГУ ПФ України в Рівненській обл. про закриття апеляційного провадження у зв`язку із погашенням спірної заборгованості слід відмовити.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. про закриття апеляційного провадження у зв`язку із погашення спірної заборгованості, - відмовити.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.03.2025р. в адміністративній справі № 460/12030/24 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Приватне акціонерне товариство «Дубенський завод гумово-технічних виробів».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. Б. Хобор  	

Дата складання повного судового рішення: 03.04.2026р.