Справа № 521/9356/23
Номер провадження № 2/521/95/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року        місто Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
головуючий суддя - Плавич І.В.,
секретар судового засідання – Положенцева Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення, 
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він разом з відповідачами є співвласниками однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вона була ними приватизована у рівних частках – по 1/3 частки на кожного члена родини, про що Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради 29 травня 2008 року видало свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 .
Після проведення реконструкції спільної квартири комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації» 06 листопада 2018 року провело державну реєстрацію прав на підставі довідки від 05 листопада 2018 року № 177314 та технічного паспорту від 05 листопада 2018 року, б/н, виданих товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД».
Під час реконструкції однокімнатної спільної квартири була змінена її площа: загальна площа – 49,9 кв.м.; житлова площа – 17,2 кв.м.; кімната поділена перегородкою на дві частини – приблизно 6 кв.м. та 11,2 кв.м., які мають окремі входи.
Таким чином, однокімната квартира фактично розподілена на дві кімнати з окремими входами, а інші приміщення (санвузол, кухня тощо) залишені у загальному користуванні.
Після фактичного припинення шлюбних відносин з ОСОБА_2 15 грудня 2020 року Позивач був змушений виїхати із спірної квартири та доступу у власне житло з тих пір немає, ключі від вхідних дверей в нього відсутні. Зазначає, що він як власник квартири має право на вселення до неї, оскільки відповідачами не забезпечено йому вільного доступу до спірної квартири, а тому його порушене право підлягає захисту,зокрема, усуненню перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення у дану квартиру.
02 червня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Афанасьєва С.О, надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що на підтвердження обставин, викладених у позові про те, що начебто відповідачі перешкоджають позивачу у доступі до спірної квартири, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу. Також зазначає, що відповідачі неодноразово пропонували позивачу повернутися додому та жити у квартирі АДРЕСА_2 , проте, враховуючи те, що позивач намагається влаштувати власне життя у іншій родині, він неодноразово ігнорував пропозиції відповідачів. Про зміну площі квартири та те, що одна кімната фактично була розділена на дві заперечували, про що долучили копію технічного паспорта на спірну квартиру.
Позивач в підготовчому засіданні подав клопотання про призначення судово будівельно-технічної експертизи , на вирішення якої поставити наступні питання:
- Чи відповідає квартира за адресою: АДРЕСА_1 , за своїми характеристиками та розмірами технічному паспорту, виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД» станом 05 листопада 2018 року? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність?
- Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва визначити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників: в)позивач ОСОБА_1 -1/3 частка квартири; г)відповідач- 1 ОСОБА_2 -1/3 частка квартири та Відповідач 2 ОСОБА_3 1/3 частка квартири. З урахуванням позовної вимоги ОСОБА_1 про виділення йому у користування виокремленої частини житлової кімнати відповідно до його часток.
- Які варіанти визначення порядку користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , можливо визначити відповідно до вимог нормативно-правових актів та часток співвласників квартири: в) позивач ОСОБА_1 -1/3 частка квартири; г)відповідач- 1 ОСОБА_2 -1/3 частка квартири та Відповідач 2 ОСОБА_3 1/3 частка квартири.
Відповідачі та представник Відповідача 2 в підготовчому засіданні заперечували проти призначення експертизи, вказали, що ніхто не перешкоджає позивачу щодо вселення.
Ухвалою суду від 07.09.2023 року клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи було задоволено та призначено по справі судову будівельну-технічну експертизу, проведення якої доручено проведення ФОП ОСОБА_4 . Оплату за її проведення покладено на позивача. Провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Афанасьєва С.О., 13 вересня 2023 року звернулась до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Постановою Одеського апеляційного суду від 16.01.2024 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в особі свого представника адвоката Афанасьєва С.О., було залишено без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року залишено без змін.
На підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа надійшла до провадження судді Малиновського районного суду м. Одеси Плавич І.В. Ухвалою суду від 26.03.2024 року було відкрито провадження у справі.
Позивач в підготовчому засіданні подав повторно клопотання про призначення судово будівельно-технічної експертизи.
Ухвалою суду від 05.09.2024 року клопотання позивача було задоволено частково, призначено судово будівельно-технічної експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:
- Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва визначити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників: в)позивач ОСОБА_1 -1/3 частка квартири; г)відповідач- 1 ОСОБА_2 -1/3 частка квартири та Відповідач 2 ОСОБА_3 1/3 частка квартири. З урахуванням позовної вимоги ОСОБА_1 про виділення йому у користування виокремленої частини житлової кімнати відповідно до його часток.
- Які варіанти визначення порядку користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , можливо визначити відповідно до вимог нормативно-правових актів та часток співвласників квартири: в) позивач ОСОБА_1 -1/3 частка квартири; г)відповідач- 1 ОСОБА_2 -1/3 частка квартири та Відповідач 2 ОСОБА_3 1/3 частка квартири.
Доручено проведення експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Оплату за її проведення покладено на позивача. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
27 лютого 2025 року від судового експерта надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи. Матеріали справи були повернуті до суду.
Ухвалою суду від 28.02.2025 року провадження у справі було поновлено.
Ухвалою суду від 18.03.2025 року по справі повторно було призначено судово будівельно-технічної експертизу.Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Повідомленням про неможливість надання висновку № 24-5775 від 28.05.2025 року судовий експерт Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Ольга Петрушина зазначила, що в результаті проведеного аналізу наданих на дослідження матеріалів встановлено, що запитувані у клопотанні додаткові матеріали не надано, що виключає можливість проведення повного, всебічного дослідження питань, зазначених в ухвалі суду від 05.09.2024 року.
Ухвалою суду від 05.06.2025 року провадження у справі було поновлено.
Ухвалою суду від 12.06.2025 року підготовче провадження у цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси.
Позивач в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином та своєчасно. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягав.
В судове засідання відповідачі та представник Відповідача 2 не з`явились, однак представник Відповідача 2 звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності, у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради 29 травня 2008 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. 
Частиною 4 ст. 41 Конституції України встановлено принцип непорушності приватної власності.
За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У Постанові Верховного суду від 21 червня 2023 року у справі № 370/807/22 (провадження № 61-4057св23) зазначено, що для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав: позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди, та має бути факт того, що внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном.
Судом досліджено всі наявні в матеріалах справи докази та встановлено, що позивачем не подано жодних належних, допустимих та достатніх доказів вчинення відповідачами дій, які б об`єктивно унеможливлювали його доступ до квартири чи користування нею.
Сам по собі факт відсутності у позивача ключів від вхідних дверей за умов спільної часткової власності не є безумовним доказом перешкод. Згідно зі ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Позивач не довів, що він вчиняв реальні дії, спрямовані на реалізацію свого права доступу (звертався до співвласників з вимогою надати ключі чи допустити до квартири), а відповідачі відмовили йому в цьому.
Щодо вимоги встановити порядок користування квартирою суд зазначає наступне. Позивач посилався на фактичну зміну конфігурації квартири внаслідок реконструкції 2018 року, а саме поділ житлової кімнати на дві частини з окремими входами, що, на його думку, дозволяє виділити йому ізольовану частину відповідно до 1/3 частки. Для перевірки цих обставин позивачем неодноразово клопоталося про призначення судово-будівельно-технічної експертизи.
Суд задовольняв клопотання позивача (ухвали від 07.09.2023, 05.09.2024, 18.03.2025), доручав проведення експертизи кваліфікованим установам (ФОП ОСОБА_4 , Одеський НДІСЕ Мін`юсту). Однак експертиза не завершилася наданням висновку через ненадання необхідних додаткових матеріалів (клопотання експерта від 27.02.2025, повідомлення про неможливість надання висновку № 24-5775 від 28.05.2025 року за підписом експерта Ольги Петрушиної).
Таким чином, позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення та в частині встановлення порядку користування квартирою не знайшли підтвердження належними та допустимими доказами. Суд не вбачає підстав для задоволення позову за відсутності доведеного порушення прав позивача та неможливості об`єктивно встановити порядок користування майном на підставі наявних у справі матеріалів.
У відповідності до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову.
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12,13, 258-259,268,272-273 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення -відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Суддя:         І.В. Плавич