Справа № 444/5022/25
Провадження № 2/444/608/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/заочне/

17 лютого 2026 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Зеліско Р. Й. 
секретар судового засідання Мамедова Г.І.
розглянувши у залі суду у місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі . Просить суд стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , кошти на утримання (аліменти) малолітніх (неповнолітніх) дітей, а саме: сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно на кожну дитину з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 05 грудня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття та стягувати такі в мою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , який виданий 24 жовтня 2018 року органом 4628, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , користь з підстав зазначених у позові.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Позивач у судове засідання не з`явилася. П. п. 2, 5 позовної заяви просить суд проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також за відсутності позивача. Зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі додатково шляхом оголошення на  офіційному вебсайті Судова влада України. 
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав.
Клопотань про відкладення розгляду справи чи будь-яких інших не подано.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. 
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_5 , 17 листопада 2017 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 у Глинській сільській раді Жовківського району Львівської області, про що 17 листопада 2017 року було складено відповідний актовий запис № 10. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_6 , дружини - ОСОБА_6 , що підтверджується викладеним у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_4 , яке видане 17 листопада 2017 року Глинською сільською радою Жовківського району Львівської області (а.с.11).
У шлюбі у сторін народилося двоє дітей, а саме син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , яке видане виконавчим комітетом Глинської сільської ради Жовківського району Львівської 02 липня 2019 року (а.с. 12), та син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , яке видане Жовківським від ділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 16 лютого 2022 року (а.с. 13).
Діти зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2025/018013310 від 02 грудня 2025 року щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3  та витягом з реєстру територіальної громади № 2025/018013311 від 02 грудня 2025 року щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_4 , (а.с. 14-15).
З довідки за вихідним № 742, яка видана Глинським старостинським округом № 2 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 03 грудня 2025 року (а.с. 16) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не займається вихованням своїх неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та не проживає разом із ними.
Тобто, діти зареєстровані та фактично проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
А тому відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно дост. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 “Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб”. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.
Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Згідно із ч.І ст. 8 Закону України “Про охорону дитинства” кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України.
З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української PCP від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. 
Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. 
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. 
Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.
Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати.
А тому, враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, те, що діти сторін проживають разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні, відповідач не надає коштів на утримання синів, не бере жодної участі в їх утриманні, а відповідач ОСОБА_2 є особою молодого віку, працездатним, не має жодних перешкод по стану здоров`я до праці, не має на утриманні інших осіб, в тому числі непрацездатних, не має інших дітей, а тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання (аліменти) їх спільних дітей та виконувати покладені на нього законодавством обов`язки по забезпеченню зі своєї сторони синам належного рівня життя для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
З огляду на встановлені у справі обставини, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, враховуючи рівність обов`язку утримувати дітей обох батьків, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей щомісячно в розмірі по 5000,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору.
Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 4, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263- 265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )
в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , який виданий 24 жовтня 2018 року органом 4628, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 )
аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: 
- сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 
в розмірі по 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно на кожну дитину з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 05 грудня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів, стягуваний у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. 

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безповередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 17.02.2026 року.

Суддя:        Зеліско Р. Й.