ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2026 Справа № 914/3471/25 
Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.
за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу
за позовом: Громадської організації "Фронт допомоги", м. Київ,
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Бубняк Юлії Олександрівни, с. Страдч, Львівська область,
про стягнення 1 008 783, 44 грн

за участю представників сторін:
ід позивача: Сафронова О.В.;
від відповідача: Бубняк О. М.;

Хід розгляду справи.
На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває позов Громадської організації "Фронт допомоги" до Фізичної особи-підприємця Бубняк Юлії Олександрівни про стягнення 1 008 783, 44 грн.
Ухвалою суду від 17.11.2025 (суддя Іванчук С.В.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Подальший хід розгляду справи викладено в ухвалах суду, що містяться в матеріалах справи. Зокрема, ухвалою від 17.02.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті в судовому засіданні 17.03.2026.
Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Львівської області № 82 від 02.03.2026, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 914/3471/25.
Внаслідок повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 914/3471/25 розподілено для розгляду судді Запотічняк О.Д.
Ухвалою від 05.03.3036 суд прийняв справу до розгляду у зміненому складі суду; призначив розгляд справи по суті в судовому засіданні на 17.03.2026.
17.03.2026 в судовому засіданні було оголошено перерву до 24.03.2026.
Ухвалою від 24.03.2026 суд відклав судове засідання у зв`язку з оголошеної повітряною тривогою у Львівській області на 01.04.2026.
01.04.2026 в судове засідання з`явилися представники сторін. 
Беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справи, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.
В судовому засіданні 01.04.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Правова позиція позивача.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що між Громадською організацією "Фронт допомоги" та ФОП Бубняк Ю. О. було укладено договір купівлі-продажу № 25/10/22 від 08.11.2022.
На виконання договірних зобов`язань, позивач перерахував на банківський рахунок відповідача авансової платежі, що підтверджується платіжною інструкцією № 2 від 08.11.2022 на суму 736 000, 00 грн.
Однак, ФОП Бубняк Ю. О. договірних зобов`язань не виконала, товар визначений договорами поставки не поставила. Відтак, Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Відповідача суми авансового платежу в розмірі 736 000, 00 грн, 206 482, 95 грн інфляційних втрат та 66 300, 49 грн 3% річних.
Правова позиція відповідача.
ФОП Бубняк Ю. О. відзиву не подала, доказів повернення авансового платежу суду не надала, однак у письмові поясненнях зазначає, що під час виконання Договору № 25/10/22 від 08.11.2022 виникла необхідність коригування технічних характеристик товару відповідно до фактичних потреб позивача.
Зазначає, що діяла добросовісно, інформувала позивача про хід виконання робіт та готова до конструктивного врегулювання спору. На її думку, вимога позивача про стягнення всієї суми передоплати без розірвання договору порушує баланс прав та обов`язків сторін, а також принципи пропорційності та справедливості.
У ході виконання договору між сторонами велася переписка та надсилалися повідомлення, які відображали узгодження технічних характеристик, термінів поставки, умов доставки та приймання товару, а також обговорення інших питань співпраці. Відповідач зазначає, що ці листи та повідомлення підтверджують фактичне виконання зобов`язань і його добросовісну поведінку, а також спростовують твердження Позивача про нібито невиконання зобов`язань.
Крім того, не погоджується із заявленими позивачем вимогами про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, вважає посилання позивача на ст. 625 Цивільного кодексу України безпідставним.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
08 листопада 2022 року між Громадською організацією "Фронт допомоги" (Покупець) та ФОП Бубняк Ю. О. (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу № 25/10/22, відповідно до якого, Продавець зобов?язується передати у власність Покупця належний Продавцю товар, а покупець зобов?язується прийняти товар і оплатити його вартість на умовах цього Договору (п. 1.1).
Відповідно до п.п. 2.1- 2.3. Договору, продавець зобов?язується повністю передати товар Покупцю протягом 15 робочих днів з моменту отримання 100% оплати за товар. Документи на товар, які Продавець повинен передати Покупцю: накладна. Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару Покупцю, що оформляється накладною.
Згідно з п.п. 3.1-3.2. Договору, загальна вартість товару, що продається за цим договором, становить 736 000, 00 грн, без ПДВ. Покупець здійснює 100% передоплату за товар на розрахунковий рахунок Продавця.
Продавець зобов?язаний вчасно передати Покупцю товар у стані, що відповідає умовам договору (п. 4.1.1.).
На виконання договірних зобов`язань, 08.11.2022 позивач перерахував відповідачу авансовий платіж в розмірі 736 000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2 від 08.11.2022.
Позивач зазначає, що відповідачем товар не передано, авансовий платіж не повернено. На адресу відповідача було скеровано претензію. Однак після її отримання відповідач не вжив жодних заходів щодо передачі товару чи повернення коштів.
У зв`язку з цим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 736 000,00 грн.
Окрім цього, внаслідок порушення договірних зобов`язань позивачем нараховано відповідачу 206 482, 95 грн інфляційних втрат за період з 28.11.2022 по 11.11.2025  та 66 300, 49 грн 3% річних за період з 11.11.2022 по 11.11.2025.
Оцінка суду. 
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).
Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору купівлі-продажу № 25/10/22 від 08.11.2022.
Позивачем виконано взяті на себе зобов`язання із переказу авансового платежу. Здійснено передоплату на рахунок Відповідача у розмірі 736 000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2 від 08.11.2022.
В той же час, які з боку відповідача не заперечується, ФОП Бубняк Ю. О. не передала товар з моменту отримання авансових платежів протягом 15 робочих днів з моменту отримання 100 % оплати за товар, чим порушила п.п. 2.1. та 4.1.1. договору.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань із передачі товару, що свідчить про неналежне виконання умов укладеного договору.
За змістом положень статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення глави 83 ЦК застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Аналізуючи зазначену норму права (ст. 1212 ЦК України), можна зробити висновок, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для нього правових підстав або якщо такі відпали.
Відповідно до приписів статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Враховуючи встановлені вище обставини, не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність у позивача права на отримання від відповідача грошових коштів у розмірі 736 000, 00 грн внесеного авансу на купівлю товару, який з незалежних від позивача причин не був переданий.
У позовній заяві позивач зазначає про стягнення з відповідача 206 482, 95 грн інфляційних втрат за період з 28.11.2022 по 11.11.2025 та 66 300, 49 грн 3% річних за період з 11.11.2022 по 11.11.2025.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позивачем невірно визначено період таких нарахувань. Оскільки, пунктом 2.1. договору узгоджено термін поставки - 15 робочих днів. Таким чином, останнім днем поставки товару за вказаними договорами був – 29.11.2022. Відтак, необхідно розраховувати з наступного дня - 30.11.2022, тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 199 931, 43 грн інфляційних втрат та 3% річних в сумі 65 151,12 грн.
Позиція відповідача щодо нібито добросовісного виконання зобов`язань не заслуговує на увагу суду, оскільки не підтверджується наявними доказами та не спростовує правомірності вимог Позивача. 
Відповідач не заперечив факт отримання 100% передоплати за Договором купівлі-продажу № 25/10/22 від 08.11.2022 у розмірі 736 000, 00 грн. 
Строк передачі товару за договором встановлений у 15 робочих днів після отримання повної оплати. Жодних документально підтверджених змін строку виконання договору відповідачем не наведено.
Хоча між сторонами мала місце переписка та обмін повідомленнями щодо технічних характеристик, термінів поставки та інших питань, ці документи не свідчать про фактичне виконання зобов`язання.
Виходячи з викладеного, твердження відповідача про добросовісність виконання договору та зміщення строків через коригування технічних характеристик не підтверджується наявними доказами і не спростовує правомірність вимог позивача про стягнення передоплати та нарахування інфляційних втрат, а також 3% річних.
Станом на день ухвалення судом рішення товар не передано позивачу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.
У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково у розмірі
736 000, 00 грн авансового платежу, 199 931, 43 грн інфляційних втрат та 65 151,12 грн – 3% річних. В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.
Судові витрати.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі грн.
Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :
1. Позов задоволити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бубняк Юлії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Громадської організації "Фронт допомоги" (04210, м.Київ, пр-т Івасюка Володимира, буд. 20А, код ЄДРПОУ 44706732) 1 001 082, 55 грн та 12 012, 99 грн судового збору.
3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного
господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України. 
Повний текст рішення складено та підписано 03.04.2026.

Суддя Запотічняк О.Д.