Справа №718/2892/25 
Провадження №2/718/1039/25 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2026 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: 
головуючого судді    Мінів О.І. 
секретаря судових засідань  Анучкіній О.З.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань, в порядку загального позовного провадження з (повідомлення) викликом сторін, цивільну справу № 718/2892/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,– 

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.
Позивачка ОСОБА_1 у жовтні 2025 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 13 листопада 1993 року у Шишковецькій сільській раді Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №18. 
Неповнолітніх дітей від спільного шлюбу у них немає. 
Зазначає, що спільні подружні стосунки із відповідачем припинили в 2020 році, через різні погляди на життя та цінності між собою. Таким чином в сім`ї відбувалися часті непорозуміння, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, а шлюб носить формальний характер. 
Фактично сімейно-шлюбні відносини між ними вже припиненні, спільне життя, збереження шлюбу та примирення є неможливими, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам, поновлювати сімейно-шлюбні відносини вона категорично немає наміру.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.11.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, на підставі ст.274 ЦПК України, підготовче судове засідання призначено на 02.12.2025 (а.с.11)
12.11.2025 від позивачки ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляд сприви за її відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. (а.с.12) 
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.01.2026 (а.с.15), яке відкладено на 25.02.2026 у зв`язку із повторною неявкою відповідача. 
У судове засідання 25.03.2026 учасники не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, зокрема шляхом направлення повістки за місце його проживання та розміщення оголошення про його виклик на офіційному сайті суду, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. 
Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що між позивачкою – ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано шлюб 13 листопада 1996 року Шишковецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області, про що складено відповідний актовий запис №18 від 13.11.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . (а.с.8)
Норми права, які застосував суд.
Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України.
Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».
Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.
Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
На даний час шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим.
З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, а примирення надане судом сторонам не дало жодних результатів, за таких обставин його слід розірвати.
При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. 
Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
З метою належної реалізації прав громадян звертаємо увагу на необхідність відображення в заявах про розірвання шлюбу, поданих до органу державної реєстрації актів цивільного стану, та позовах до суду інформації про вибір особою прізвища після розірвання шлюбу.
На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81-82, 133, 141, 211, 247, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, який зареєстрований 13 листопада 1993 року у Шишковецькій сільській раді, актовий запис №18, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Заочне судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Кіцманським районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Кіцманський районний суд Чернівецької області до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 та фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя:         О.І. Мінів