125/356/25
2/125/98/2025

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2026 року         м. Бар

Барський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Хитрук В.М.,
за участі секретаря судового засідання Рашевської О.Г. 

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач  ОСОБА_1 вказала, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони розірвали шлюб 22.01.2021 року. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, дитина знаходяться на її утриманні та проживає з нею. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дітей. А тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дітьми повноліття. 
Позивач  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Про дату та час судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином. Враховуючи, що судовий розгляд проводиться за правилами спрощеного позовного провадження, позивач повністю виклав свої позовні вимоги у позовній заяві, додав всі необхідні докази, суд вбачає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами. 
Представник відповідача адвокат Лещенко С.В. позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. У відзиві вказувала , що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком  ОСОБА_2 , а мати перебуває за кордоном.  
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Барського районного суду Вінницької області від 22.01.2021 року було розірвано. 
Сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про його народження. 
З Акта обстеження фактичного проживання від 20.05.2025 року, складеного комісією Барської міської ради в присутності свідків, вбачається, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком та перебуває на його повному утриманні. 
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.  
Згідно ч. 1ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
В той же час, відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Частиною 3 ст. 12, ст. 76-81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
За таких обставин суд вважає позов не доведеним. 
Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 23.04.2026 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини – залишено без розгляду. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, суд, -
ВИРIШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – відмовити повністю. 
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354, ст. 355 ЦПК України). 
Суддя: